ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року	Львів	Справа №140/12627/24 пров. №А/857/10356/25	

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Мікули О.І., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року (ухвалене головуючим суддею Шепелюк В.Л. у м. Луцьку) у справі № 140/12627/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність щодо підготовки та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області для повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при проведенні реєстрації права власності на житло. 
зобов`язати підготувати та направити подання до Управління Державної казначейської служби України у місті Луцьку Волинської області для повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при проведенні реєстрації права власності на житло.
В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 11 липня 2024 року вперше придбала нерухоме майно – квартиру у місті Луцьку Волинської області. При нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нею сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості об`єкта нерухомого майна, що становить 15044,55 грн. Звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про повернення сплаченого нею збору. Однак відповідач листом відмовив у повернені збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Вважає, що такий збір сплачено безпідставно, оскільки житло придбавалося нею вперше, а відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року №400/97-ВР “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №400/97-ВР) громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. При цьому посилається на норми Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у поданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області подання про повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області підготувати та направити подання до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області для повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 15044,55 грн (п`ятнадцять тисяч сорок чотири грн 55 коп.).
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходи з того, що позивач дійсно вперше придбала житло за договором купівлі-продажу та при оформленні документів безпідставно сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, який підлягає поверненню.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що 11 липня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Валянською Т.П. та зареєстрований в реєстрі за №4941. Відповідно до вказаного договору позивач придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час нотаріального посвідчення зазначеного договору позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, що становить 15044,55 грн та підтверджується копією квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 11 липня 2024 року №0.0.3754937148.1 (а.с.19).
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, у якій просила повернути сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 15044,55 грн шляхом формування подання до Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. До вказаної заяви долучила копії наступних документів: паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податку, договору купівлі-продажу квартири, квитанції від 11 липня 2024 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №390428321, довідки Луцького ТВБВ №10002/03 філії - Волинське обласне відділення АТ “Ощадбанк” від 30 серпня 2024 року №102 40/03-15/111781/2024, повідомлення комунального підприємства “Волиньпроект”, повідомлення з реквізитами рахунка (а.с.8-24). 
ГУ ПФУ у Волинській області листом від 03 жовтня 2024 року №0300-0603-8/58614 повідомило ОСОБА_1 , що нею не надано всіх передбачених Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740 із змінами (далі – Порядок №1740) документів, що підтверджують придбання житла вперше, а саме: відсутня інформація про усі місця проживання та довідки з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Тому, немає підстав видати подання на повернення коштів зі сплати збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у заявленому розмірі.
Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача, вважає, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачено нею безпідставно, оскільки житло придбавалося вперше, а тому звернулася до суду з цією позовною заявою.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
За змістом пункту 8 частини першої статті 2 Закону № 400/97-ВР об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом № 400/97-ВР врегульовано Порядком № 1740.
Відповідно до абзацу першого пункту 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Згідно з пунктами 15-2, 15-3 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»;
в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);
г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.
Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
З системного аналізу наведених вище правових норм можна дійти висновку про те, що для підтвердження наявності підстав для звільнення особи, яка придбаває об`єкта нерухомості вперше, їй необхідно надати: заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя); відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло; дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).
Так, за умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку № 1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
З матеріалів справи встановлено, що позивачка під час звернення до територіального органу Пенсійного фонду надала заяву, в якій вказала про придбання житла у власність вперше, а також наступний перелік документів: копію паспорта серії НОМЕР_1 , копію реєстраційного номеру облікової картки платника податку, копію договору купівлі-продажу квартири, копію квитанції від 11 липня 2024 року, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №390428321, копію довідки Луцького ТВБВ №10002/03 філії - Волинське обласне відділення АТ “Ощадбанк” від 30 серпня 2024 року №102 40/03-15/111781/2024, копію повідомлення комунального підприємства “Волиньпроект”, повідомлення з реквізитами рахунка (IBAN).
Відповідач відмовив в оформленні подання про повернення коштів сплачених в якості збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна з підстав не надання відповідного пакету документів.
Колегією суддів встановлено, що факт придбання позивачем нерухомого майна вперше підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 ) за №390428321. Довідка сформована 09 серпня 2024 року за результатами пошуку щодо суб`єкта ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 ), відповідно до якої у власності позивача є квартира за адресою: АДРЕСА_1 та відсутні відомості про придбання заявницею інших об`єктів житлової нерухомості.
Позивачем також подано довідку від 30 серпня 2024 року №102 40/03-15/111781/2024, видану Луцьким територіальним відокремленим безбалансовим відділенням №10002/03 філії Волинського обласного управління АТ “Державний Ощадний банк України”, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , участі в приватизації державного житла не приймала та державним житлом не забезпечувалась і житлові чеки для приватизації державного житлового фонду не використовувала за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23). 
Відповідно до повідомлення комунального підприємства “Волиньпроект” від 10 вересня 2024 року №5165/01-04 (а.с.24) станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 згідно з договором купівлі продажу /9//04.01.2003/ приватний нотаріус Луцького районного нотокругу Зінчук Г.Т.
Тобто, станом на час придбання квартири, 11 липня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , у позивача не було зареєстрованого на праві приватної власності житла.
Таким чином, доводи апелянта про те, що позивачем не надано належні докази на підтвердження придбавання ним нерухомого майна вперше є безпідставними з наведених вище мотивів.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 (далі - Порядок № 787).
За змістом пункту 5 Порядку № 787 (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.
Відповідно до пункту 10 Порядку 787 заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.
Згідно з підпунктом 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Головне управління Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо формування до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.
З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про помилковість доводів пенсійного органу про те, що обов`язок по звільненню громадян від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна покладено на нотаріусів.
При цьому, внесення змін до Порядку № 1740 жодним чином не скасовує наявність у позивача пільги щодо звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із придбанням житла вперше, передбаченої Законом № 400/97-ВР.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач вперше придбав житло та при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, який підлягає поверненню, а тому з метою належного способу захисту порушених прав позивача правильно визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови підготувати подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується копією квитанції від 11.07.2024, та зобов`язав відповідача підготувати та направити подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 15044, 55 грн.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відтак, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не знаходить. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.
Інших доводів на підтвердження правомірності своїх дій відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 140/12627/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	Т. В. Онишкевич