Справа 350/1567/25
Номер провадження 3/350/10/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року       селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и в:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:
На розгляд Рожнятівського районного суду поступила справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Суд встановив, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху (далі — ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Так, 19.10.2025 о 20:20 год. у сел.Брошнів-Осада по вул. 22 Січня водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у зв`язку з чим не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Audi A6 ALLROAD», н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №488301, 19.10.2025 о 20:20 год. у сел.Брошнів-Осада по вул. 22 Січня водій керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507» на місці дорожньо-транспортної пригоди чи у медичному закладі «КНП Рожнятівська багатопрофільна лікарня РСР» водій відмовляється, чим порушив п.2.5 ПДР – відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів.
ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Родіков І.С. вину підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП визнав та не заперечив щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушенні за ст. 124 КУпАП. Однак, вважає вину підзахисного у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП недоведеною та пояснив, що після ДТП на місце події приїхали поліцейські, які запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки недовіряв поліцейським, про що особисто їм заявляв. Разом з тим, поліцейський не був готовий до процедури проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки до матеріалів справи не додано свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, і такий засіб не було продемонстровано ОСОБА_1 під час пропозиції пройти огляд. Поліцейські також йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, на що він погодився, однак вони не відвезли його на такий огляд. При цьому, поліцейські багато разів питали у нього, чи буде він проходити огляд у лікарні, на що він кожного разу відповідав, що готовий їхати у лікарню, однак поліцейські порушили процедуру і не відвезли його у лікарню. Вказані обставини підтверджують, що підзахисний не перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень до матеріалів справи долучено такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №488271, яким встановлено, що 19.10.2025 о 20:20 год. у сел.Брошнів-Осада по вул. 22 Січня водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у зв`язку з чим не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Audi A6 ALLROAD», н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.2);
- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , якими підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №488271 (а.с.8,9);
- схему вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.10.2025 у сел.Брошнів-Осада по вул.22 Січня, з якої встановлено схематичне відображення події ДТП та розташування транспортних засобів на дорозі (а.с.6);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці ДТП (а.с.4);
- направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до «КНП Рожнятівська багатопрофільна лікарня РСР» у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння; результати огляду – на місці ДТП відмовився ( а.с.5);
- відеозаписи на оптичному диску «Verbatim DVD+R 4.7 GB» 16 Х (а.с. 15), на якому зафіксовано:
1) місце розташування транспортних засобів марки «Skoda Superb», н.з. НОМЕР_1 та «Audi A6 ALLROAD», н.з. НОМЕР_2 ;
2) дії працівників поліції щодо з`ясування обставин ДТП;
3) дії працівників поліції щодо збирання доказів та складання протоколів про адміністративні правопорушення.
На підтвердження невинуватості ОСОБА_1 захисник дав суду пояснення, які викладено судом вище.
ІV. Оцінка суду:
вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Згідно з ч 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. 
Склад адміністративного правопорушення — це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.
Суддя не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.
Щодо інкриміновано ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд зазначає таке.
Зі змісту ст. 124 КУпАП слідує, що об`єктивною стороною цього правопорушення є порушення правил дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена зазначеними вище доказами, які є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб прийти до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ст. 124 КУпАП, оскільки як встановив суд, він 19.10.2025 о 20:20 год. у сел.Брошнів-Осада по вул. 22 Січня, керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», н.з. НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, у зв`язку з чим не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Audi A6 ALLROAD», н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність
Обставиною, яка згідно із ст. 34 КУпАП пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є повне визнання своєї винуватості у вчиненні цього правопорушення.
Обставин, що згідно із ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не встановив.
Враховую вищевикладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, а саме штраф.
На переконання суду такий вид адміністративного стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими водіями.
Згідно із ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст .4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в у розмірі 0,2 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Щодо інкриміновано ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає таке.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з урахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").
При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».
Таким чином, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення полягають у:
- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;
- керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;
- керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння;
- керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;
- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів;
- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний – водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.
Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння або його відмова від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.
У судовому засіданні захисник Пулика В.І., окрім іншого, пояснив, що на місці події його підзахисний справді відмовився від огляду, який хотів провести поліцейський. Разом з тим стверджує, що поліцейський хоч і пропонував пройти огляд на місці зупинки, але насправді не був готовий до такої процедури, оскільки до матеріалів справи не долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, такий засіб не демонструвався ОСОБА_1 під час пропозиції пройти огляд. ОСОБА_1 неодноразово висловлював згоду пройти такий огляд у лікувальному закладі, проте поліцейські не забезпечили йому можливості пройти відповідний огляд. 
Суд звертає увагу, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі за текстом - Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі за текстом - Порядок).
Таким чином законодавство чітко регламентує огляд водія для визначення стану сп`яніння, дотримання визначеної процедури та порядку якого є однією з підстав для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Таке ж положення передбачено і пунктом 7 Порядку.
З вищезазначених приписів чинного законодавства України вбачається, що працівники поліції, встановивши факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, повинні запропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. У разі незгоди водія або із результатами огляду або на проведення зазначеного огляду поліцейським, такий огляд повинен бути проведений в закладі охорони здоров`я. При цьому, час протягом якого поліцейський повинен забезпечити водія до медичного закладу становить дві години.
Дослідивши в судовому засіданні відеозаписи, суд встановив, що на відеозаписі із назвою «0Х00000_00000020251019205408_0021», зокрема на 07:21-08:00 хв. відеозапису зафіксовано як поліцейський звертається до ОСОБА_1 : «візьміть, будь ласка, мундштук одноразовий, виберіть», у відповідь на що останній відповідає: «я не буду, нащо?». Такий діалог підтверджує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, що узгоджується із наданими в судовому засіданні поясненнями захисника.
Після цього на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський одразу запитує: «ви відмовляєтесь, так? Може маєте таку можливість проїхати з нами у медичний заклад, КНП Рожнятівська багатопрофільна лікарня?», на що ОСОБА_1 відповідає: «поїхали», а поліцейський повторно запитує: «бажаєте?», на що отримує відповідь: «так!».
У відповідь поліцейський одразу ж знову запитує: «на місці ДТП відмовився, так? маєте намір пройти в лікарні, так? в медичному закладі?», на що ОСОБА_1 відповідає: «маю, так», а поліцейський знову запитує: «маєте намір?», на що водій вкотре відповідає: «так!», після чого працівник поліції озвучує: «ну то все, його в медичний заклад», а інший поліцейський говорить, що спочатку потрібно надати документи водія.
Аналізуючи вищезазначений діалог слід прийти до висновку, що поліцейський запропонував, а водій однозначно і безсумнівно неодноразово висловлював, що має намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі. Вказаний відеозапис підтверджує, що поліцейські не вжили жодних заходів з метою доставки водія до лікувального закладу.
Дослідивши другий на диску відеозапис із назвою «0Х00000_00000020251019205408_0021» суд встановив, що на 18:55-19:50 хв. запису зафіксовано, як поліцейський знову запитує: « ОСОБА_4 , ми не з`ясували, що ми робимо їдемо в лікарню на освідчення?», на що водій відповідає: «звичайно, їдемо», а поліцейський промовляє: «в лікарню кажете, добре». Згодом знову поліцейський знову запитує: «але бажаєте в лікарні, так?», на що ОСОБА_1 відповідає: «так».
У подальшому, на 21:10-21:20 хв. запису зафіксовано, як поліцейський знову запитує: «то шо ми робимо, тут проходимо, чи в лікарні?», на що водій вкотре відповідає: «їду, їду в лікарню».
Аналізуючи наведені вище діалоги між поліцейським та водієм, слід звернути увагу на кількість уточнюючих запитань від працівника поліції про те, чи готовий ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад, які з урахуванням його відповідей про згоду поїхати у лікувальний заклад, свідчать про неготовність поліцейських забезпечити передбачену законом процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та доставити водія у найближчий лікувальний заклад, і дають підстави вважати, що такі запитання поставлені з метою зафіксувати відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що у свою чергу стало би підставою для формального складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначене підтверджується також тим, що у підсумку поліцейські все ж таки не доставили ОСОБА_1 до найближчого лікувального закладу задля проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, закон покладає саме на працівника поліції обов`язок направити водія та забезпечити його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Більше того, на 26:20-26:28 хв. запису зафіксовано, як ОСОБА_1 сам проявляє ініціативу проїхати у лікувальний та заявляє поліцейському: «вези мене», у відповідь на що поліцейський запитує: «на що?», а водій відповідає: «щоб дихати», на що працівник поліції промовчав та у подальшому не вжив жодних заходів, передбачених законодавством, спрямованих забезпечити водію можливість пройти огляд у лікувальному закладі.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що ОСОБА_1 неодноразово висловлював згоду пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а також сам вимагав про проходження такого огляду лікарні, однак, працівниками поліції таку можливість йому забезпечено не було, суд вважає, що факт достовірної відмови від проходження водієм огляду на стан сп`яніння у лікувальному закладі належним чином не зафіксовано, як і не забезпечено йому можливості пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що призвело до недотримання поліцейським вимог ст. 266 КУпАП.
Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Вищезазначені істотні порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення, а саме незабезпечення поліцейськими можливості водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі, свідчать про недотримання адміністративної процедури, передбаченої чинним законодавством щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 та унеможливлюють встановлення даних, поза розумним сумнівом, про його винуватість у інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслуговують на увагу твердження захисника про те, що поліцейський не був готовий до процедури проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки до матеріалів справи не долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, і такий засіб не було продемонстровано ОСОБА_1 під час пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. 
Отже, дотримуючись вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, суд визнає проведену відносно ОСОБА_1 процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсною, а докази, які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП неналежними та недостовірними.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Аналіз вищенаведених судом доказів, дають суду підстави прийти до переконання про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення судом не отримано, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 124, 130, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Штраф сплатити на рахунок № UA148999980313070149000009001, отримувач коштів: КУК в Ів.-Франк.об/21081300, код отримувача: ЄДРПОУ 37951998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок
Судовий збір сплатити на рахунок: UA908999980313111256000026001; отримувач коштів: Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030101, код отримувача: ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101.
Роз`яснити особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Суддя :