ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 р. 	Справа № 520/19028/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 19.12.25 у справі № 520/19028/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови, оформленої листом від 30.04.2025 за вх.№ФХ-129673/6063/с, ОСОБА_1 у перерахунку вислуги років на військовій службі один місяць служби за три місяці час проходження служби, за час безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок пільгової вислуги років ОСОБА_1 на військовій службі, виготовивши та надіславши до Головного управління ПФУ в Харківській області оновлений розрахунок вислуги років із зазначенням пільгової вислуги один місяць служби за три місяці час проходження служби, за час безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України за відповідні періоди 2022 та 2023 років.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у відповідності до п.3 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" від 17 липня 1992 року №393 (далі по тексту Порядок №393), в редакції, чинній на дату звільнення позивача, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час. Вказує, що пунктом 2.3 розділу ІІ Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за № 1294/26071 (далі по тексту – Положення №530) передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): 1) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час. Отже, на час обрахунку позивачу вислуги років були чинними положення п.3 Постанови №393 та п.2.3 розділу II Положення №530 (в попередній редакції), які вже передбачали зарахування до пільгового стажу «участь у бойових діях у воєнний час». Звертає увагу, що незалежно від внесення змін до Постанови №393 в редакції Постанови №1508 від 27.12.2024, які застосовуються з 18.05.2024, позивач мав право на врахування пільгової вислуги, відповідно і до попередньої редакції цієї норми. 
Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Харківській області та отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.08.2023.
Зі змісту розрахунку вислуги років позивача для визначення права на пенсію №1136 від 18.01.2024 встановлено, що період служби з 10.05.2022 по 05.08.2023 зазначено в календарному обчисленні.
При цьому, відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 08.06.2023 №2323, ОСОБА_1 в період з 25.05.2022 по 30.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
08.04.2025 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про перегляд пільгової вислуги, в якій просив вжити заходів щодо перерахунку пільгової вислуги за період участі в бойових діях у 2022-2023 роках (з розрахунку один місяць служби за три) та направити уточнений розрахунок до ГУ ПФУ в Харківській області.
Відповідач листом від 30.04.2025 вих.№ФХ-129673/6063/с відмовив позивачу у перегляді пільгової вислуги та вказав, що період участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, для зарахування до вислугу років на пенсію зараховується тільки з дня набрання чинності Постановою №1508, тобто з 31.12.2024. При цьому, вислуга, яка була обчислена під час призначення пенсії за вислугу років до набрання чинності Постановою від 27.12.2024 №1508, не переглядається.
Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними та звернувся із цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на дату звільнення позивача зі служби Постанова №393 не передбачала зарахування до вислуги років на пільгових умовах одного місяця служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану. Вказана норма, якою встановлено такий порядок розрахунку вислуги років, застосовується з 18.05.2024.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною 1 ст.1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до ст.2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Згідно зі ст.17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 17.07.1992 прийнято Постанову №393, пунктом 1 (у редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби) якої установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідно до п.3 Порядку №393 (в редакції зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393") до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: 
а) один місяць служби за три місяці: 
- участь у бойових діях у воєнний час;
- час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;
- час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року;
- таємно;
- час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей;
- час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
- період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
- час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Згідно з п.2.3 Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): 
1) один місяць служби за три місяці: 
- участь у бойових діях у воєнний час;
- час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії;
- час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;
- час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року;
- час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України “Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки”;
- час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
- період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення;
- час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 30 «Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН» (зі змінами);
- час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей;
- інші періоди, зазначені в підпункті “а” пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” (зі змінами);
- крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.
Системний аналіз наведених вище норм надає суду підстави для висновку, що зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях, зараховується у трикратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії призначається та за яким законом вона призначається. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією наявного в матеріалах справи посвідчення.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 08.06.2023 №2323, ОСОБА_1 в період з 25.05.2022 по 30.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Колегія суддів враховує, що довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 08.06.2023 №2323 складено за формою додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 (зі змінами), та ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Отже, час безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, за відповідні періоди 2022 та 2023 років підлягав зарахуванню до пільгової вислуги років – один місяць служби за три місяці.
Натомість, зі змісту розрахунку вислуги років на пенсію позивача №1136 від 18.01.2024 встановлено, що період служби з 10.05.2022 по 05.08.2023 зазначено в календарному обчисленні.
Відмовляючи позивачу у перегляді пільгової вислуги, відповідач у листі від 30.04.2025 вих.№ФХ-129673/6063/с вказав, що період участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, для зарахування до вислугу років на пенсію зараховується тільки з дня набрання чинності постанови №1508, тобто з 31.12.2024. При цьому, вислуга, яка була обчислена під час призначення пенсії за вислугу років до набрання чинності Постановою від 27.12.2024 №1508, не переглядається.
Надаючи правову оцінку відмові відповідача у перегляді позивачу пільгової вислуги, колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2024 №1508 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» внесено зміни до Постанови №393, зокрема:
пункт 3 викладено в такій редакції:
«3. До вислуги років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зараховується на пільгових умовах:
1) особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, - один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану;
2) особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби - один місяць служби за 40 днів;
особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця;
особам, які проходять службу в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування засуджених, хворих на інфекційні та психічні захворювання, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції».
Доповнено Постанову №393 пунктом 4-1 такого змісту:
«4-1. Установити, що особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, яким відповідно до пункту 3 цієї постанови в редакції, що діяла до 17 травня 2024 р. включно, зарахування періодів служби було передбачено на пільгових умовах для визначення розміру пенсії, під час призначення пенсії за вислугу років такі періоди зараховуються до вислуги років відповідно до законодавства, що діяло до 17 травня 2024 р. включно, для визначення розміру пенсії.
Установити, що особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану з 24 лютого 2022 р. до 3 травня 2024 р. включно.
Установити, що особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, період участі у бойових діях під час воєнного стану з 4 травня 2024 р. до 17 травня 2024 р. включно, а також час проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України у зазначений період, зараховується на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії - один місяць служби за три місяці.
Вислуга років, що була обчислена під час призначення пенсії за вислугу років особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2024 р. №1508 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», не переглядається».
Пунктом 2 Постанови №1508 встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування з урахуванням того, що абзаци перший і четвертий пункту 6 змін, затверджених цією постановою, застосовуються з дня набрання чинності Законом України від 21 березня 2024 р. № 3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», пункти 4, 5, абзац другий пункту 6 змін, затверджених цією постановою, застосовуються з дня набрання чинності Законом України від 11 квітня 2024 р. № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».
Колегія суддів зауважує, що зазначені зміни щодо порядку розрахунку вислуги років були відсутні на час звільнення позивача з військової служби (05.08.2023), призначення позивачу пенсії за вислугу років (06.08.2023) та складення розрахунку вислуги років на пенсію позивача (18.01.2024), тобто, не були та не могли бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні часу безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, за відповідні періоди 2022 та 2023 років до пільгової вислуги років – один місяць служби за три місяці.
Як встановлено вище, на час обрахунку позивачу вислуги років були чинними положення пункту 3 Постанови №393 та пункту 2.3 розділу II Положення №530, які передбачали зарахування до пільгової вислуги час участі у бойових діях у воєнний час.
Враховуючи, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та в період з 25.05.2022 по 30.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, колегія суддів доходить висновку, що час безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, за відповідні періоди 2022 та 2023 років підлягав зарахуванню до пільгової вислуги років – один місяць служби за три місяці.
За цим, доводи апеляційної скарги позивача про те, що незалежно від внесення змін до Постанови №393 в редакції Постанови №1508 від 27.12.2024, позивач мав право на врахування пільгової вислуги, відповідно до попередньої редакції цієї норми, приймаються колегією суддів в якості належних.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку вислуги років на військовій службі один місяць служби за три місяці часу проходження служби, за час безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.
Також колегія суддів не залишає поза увагою, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 у справі № 640/13694/22 визнано протиправними та нечинними:
пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393";
підпункт 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393"; 
пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393"; 
пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393". 
Частиною 1 статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, з дня набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 у справі № 640/13694/22 пункт 3 Постанови №393 почав діяти у первісній редакції, відповідно до якої пільгове обчислення один місяць служби застосовується для визначення призначення пенсії, а не для визначення розміру пенсії.
Разом із тим, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяла інша редакція цієї норми, колегія суддів вважає, що вказані обставини не впливають на висновок суду про те, що на момент призначення пенсії у серпні 2023 року позивач мав право на врахування пільгової вислуги за період участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України для визначення розміру пенсії.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови, оформленої листом від 30.04.2025 за вх.№ФХ-129673/6063/с, позивачу у перерахунку вислуги років на військовій службі один місяць служби за три місяці часу проходження служби, за час безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пільгової вислуги років позивачу на військовій службі, виготовити та надіслати до Головного управління ПФУ в Харківській області оновлений розрахунок вислуги років із зазначенням пільгової вислуги один місяць служби за три місяці часу проходження служби, за час безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, за відповідні періоди 2022 та 2023 років.
Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.
Щодо посилання відповідача у відзиві на позов на пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За обставинами справи, позивач оскаржує протиправну відмову відповідача, оформлену листом від 30.04.2025 за вх.№ФХ-129673/6063/с, у перерахунку вислуги років позивачу на військовій службі один місяць служби за три місяці часу проходження служби, за час безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.
Тобто, про порушення своїх прав з боку відповідача позивач повинен був дізнатись з моменту відмови у перерахунку вислуги років позивачу на військовій службі (30.04.2025).
Враховуючи дату звернення до суду з адміністративним позовом (14.07.2025), колегія суддів зауважує, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до суду.
За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача щодо пропуску позивачем строків звернення до суду.
Інші аргументи, зазначені учасниками справи, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.
Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати, з прийняттям нового рішення про задоволення позову. 
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 по справі № 520/19028/25 скасувати. 
Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови, оформленої листом від 30.04.2025 за вх.№ФХ-129673/6063/с, ОСОБА_1 у перерахунку вислуги років на військовій службі один місяць служби за три місяці часу проходження служби, за час безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити перерахунок пільгової вислуги років ОСОБА_1 на військовій службі, виготовити та надіслати до Головного управління ПФУ в Харківській області оновлений розрахунок вислуги років із зазначенням пільгової вислуги один місяць служби за три місяці часу проходження служби, за час безпосередньої участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, за відповідні періоди 2022 та 2023 років.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 		М.О. Семененко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   І.С. Чалий