ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 615/2069/24      Головуючий суддя І інстанції Левченко А.М.
Апеляційне провадження № 33/818/866/26      Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року        м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
за участю секретаря   - Вакули Н.С.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника - Кравченка С.М., 
потерпілого  - ОСОБА_2 ,
представника потерпілого – Лукашука П.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Кравченка С.М. на постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 08 січня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Валківського районного суду Харківської області від 08.01.2026  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. 

Постановою встановлено, що 25.10.2024 року о 15 год 20 хв біля с. Шарівка, вул. Садова, 2а, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху та перестроюванням, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Premium 385, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом Samro, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який їхав в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушено вимоги п.10.1.Правил дорожнього руху , за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №158845.

В своїй апеляційній скарзі захисник Кравченко С.М. просить скасувати постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 08.01.2026 щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Свої апеляційні вимоги захисник ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що висновки суду, що викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм  ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху, а дії  ОСОБА_1 не перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. 
Захисник зазначає, що схема місця ДТП складено з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі – Інструкція, затверджена наказом МВС від 07.11.2015 №1395), оскільки: не містить відображення слідів гальмового шляху коліс автомобіля Renault Premium 385, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з фіксацією відносно елементів проїжджої частини; не містить відображення слідів та предметів, що стосуються пригоди, а саме розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів, площа розсіювання уламків скла; не містить місця зіткнення транспортних засобів не відображено та не зазначено літери «3» на Схемі ДТП, тобто відсутні координати місця зіткнення, відносно сталих орієнтирів, у зв`язку з чим цей доказ є неналежним. 
Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення працівниками поліції вимог чинного законодавства при складанні Схеми ДТП серії ЄО №3687, протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Крім того, захисник зазначає, що висновок експерта № 2606/2607/7698 за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 04.12.2025 є неповним та необ`єктивним, оскільки експертом неповно досліджено вихідні данні, взято до уваги схему місця ДТП, яка проведена з порушенням Інструкції, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, та не відповідає дійсним фактичним обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Кравченка С.М., які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту у повному обсязі, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника – адвоката Лукашука П.А., які заперечували щодо задоволення поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга захисника Кравченка С.М. не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (частина 1 статті 251 КУпАП).
Пленум Верховного Суду України у пункті 7 Постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясувати характер порушень, які допустив кожний із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Правила дорожнього руху України (надалі - ПДР України) відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.3).
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4).
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 124 КУпАП, а його вина підтверджується дослідженим судом доказам, яким надана повна та належна оцінка в оскаржуваній постанові, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158845 від 25.10.2024; схеми місця ДТП від 25.10.2024; письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.10.2024; письмових пояснень ОСОБА_2 від 25.10.2024; письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 25.10.2024; рапорту інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області Константінова О. від 25.10.2024; висновку експерта №2606/2607/7698 за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 04.12.2025.
Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158845 від 25.10.2024 вбачається, що за обставин у цій справі водій  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КАМАЗ», р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись біля с. Шарівка, вул. Садова, 2а, перед початком руху та перестроюванням, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Premium 385», р.н.з. НОМЕР_2 , з причепом Samro, р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який їхав в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки (а.с.1). 
З відомостей схеми місця ДТП вбачається напрямок руху транспортних засобів «КАМАЗ» та «Renault Premium 385», їх місце розташування після ДТП, сліди гальмування т/з Renault Premium 385», місце зіткнення і дорожній знак «2.1» на перехресті нерівнозначних доріг. У цій схемі також зафіксовані механічні пошкодження зазначених вище транспортних засобів (а.с.2).
Вказана схема місця ДТП підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без будь-яких зауважень (а.с.2).
У своїх письмових поясненнях від 25.10.2024 ОСОБА_2 зазначив, що він керував рухався зі сторони м.Харкова в напрямку м.Києва. Біля с.Шарівка з другорядної дороги виїхав «КАМАЗ» і одразу пішов в середню смугу руху (дорога має три смуги руху). Оскільки він їхав у середній смузі руху, ОСОБА_2 почав перестроюватися у крайню ліву смугу руху, однак транспортний засіб «КАМАЗ» почав здійснювати маневр розвороту, перекриваючи йому дорогу. На звуковий сигнал він не реагував, у зв`язку з чим ОСОБА_2 змістився ще лівіше до відбійника, однак уникнути зіткнення не зміг. Удар прийшовся в район кабіни ««КАМАЗу», після чого він практично одразу запинився, а «КАМАЗ» проїха ще метрів 120 далі. Медично ї допомоги не потребує. З місцем зіткнення не згоден, так як сліди зіткнення були раніше (а.с.4).
З письмових пояснень  ОСОБА_1 від 25.10.2024 вбачається, що останній за обставин подій у цій справі керував транспортним засобом «КАМАЗ», на перехресті нерівнозначний доріг він виїхав з другорядної дороги на головну дорогу у крайню праву смуги, при цьому пропустив усі транспортні засоби, які рухались по головній дорозі. Після чого, увімкнувши лівий покажчик повороту, почав перестроювання у крайню ліву смугу, щоб здійснити маневр розвороту. Коли він зупинився та перебував у крайній лівій смузі руху, щоб пропустити усі автомобілі, які рухались у зустрічному напрямку, сталася подія ДТП. Медичної допомоги не потребує (а.с.3).
Свідок ОСОБА_4 зазначив в своїх письмових поясненнях від 25.10.2024, що вони виїжджали на розворот, пропустивши усі транспортні засоби, перестроюючись у крайню ліву смугу, чекали на проїзд зустрічних автомобілів, у момент початку руху на розворот відбувся удар зі сторони водія (а.с.5).
У рапорті від 25.10.2024 інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №2 УПП в Харківській області Константінов О. зазначив, що 25.10.2024 під час несення служби на СП «Валки», на службовий планшет надійшов виклик, що на трасі трпаилось ДТП з потерпілими. Подзвонивши заявнику, він повідомив, що пригода відбулась біля виїзду з села Шарівка на а/д М-03. По прибуттю на вищевказану адресу на місці працювала БШМД 1703 ст. лікар ОСОБА_5 . Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував т/з «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме від госпіталізації відмовився, пасажир, котрий перебував в т/з «КАМАЗ», а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від госпіталізації також відмовився, водій т/з «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме ОСОБА_2 , 16.01.1967, також відмовився від госпіталізації. Було складено схему ДТП та опитано водіїв і пасажира. У схемі місця ДТП, на зворотній її стороні, неправильно було вказано днз причіп Samro, ВС6826Н. Прошу вважати, вірним днз НОМЕР_3 . Но водія ОСОБА_1 було складено адмінпротокол ЕПР1 №158845 за ст.124 КУпАП, за порушення п.п.10.1 ПДР України. Прошу вважати вірним, що ДТП трапилось: 25.10.2024 приблизно о 15 год. 20 хв., біля села Шарівка, вул. Садова, 2-А, а також в графі свідок прошу вважати громадянина  ОСОБА_4 , в графі до протоколу додається: пояснення водіїв, схема ДТП, пояснення свідка. В схемі місця ДТП прошу вважати вірним адресу: село Шарівка, вул. Садова, 2 «А». В фабулі прошу вважати вірним, що гр. ОСОБА_1 , керуючи т/з КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з т/з «Renault Premium 385», р.н.з. НОМЕР_2 , з причепом Samro, р.н.з. НОМЕР_3 (а.с.6).
Згідно висновку експерта №2606/2607/7698 за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 04.12.2025:
- 1-4. У момент первинного контакту автомобіль Renault Premium 385 своєю передньою правою частиною був повернутий до лівої бічної частини автомобіля КамАЗ і кут між поздовжніми осями вказаних транспортних засобів у момент первинного контакту складав величину близько 15-20 градусів.
Механізм контактування транспортних засобів та механізм утворення пошкоджень на транспортних засобах детально викладені у дослідницькій частині висновку;
- 5. Місце зіткнення транспортних засобів було розташоване на проїзній частині автодороги М-03, у місці закінчення гальмівного шляху автомобіля Renault Premium 385 з причепом Samro перед кінцевим розташуванням автомобіля Renault Premium 385 у складі з причепом Samro.
Встановити розташування місця зіткнення з числовою прив`язкою до меж проїзної частини, експертним шляхом не представляється можливим, з причин, які вказані у дослідницькій частині висновку;
- 6. У момент зіткнення транспортних засобів, автомобіль Renault Premium 385 з причепом Samro рухався.
З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, встановити рухався чи стояв автомобіль КамАЗ у момент первинного контакту з автомобілем Renault Premium 385, - експертним шляхом не представляється можливим;
- 7-14. 1-й варіант - згідно пояснень водія автомобіля КамАЗ ОСОБА_1 .
З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, провести технічну оцінку дій водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та вирішити питання: «Як повинен був діяти водій автомобіля КамАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху?», «Чи мав водій автомобіля КамАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 технічну можливість запобігти зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху?», «Чи відповідали дії водія автомобіля КамАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху?», «Чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля КамАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 у причинному зв`язку з виникненням ДТП, яка сталась 25.10.2024?», «Як повинен був діяти водій автомобіля Renault Premium 385 р.н. НОМЕР_2 з причепом Samro р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху?», «Чи мав водій автомобіля Renault Premium 385 р.н. НОМЕР_2 з причепом Samro р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху?», «Чи відповідали дії водія автомобіля Renault Premium 385 р.н. НОМЕР_2 з причепом Samro р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 технічним вимогам Правил дорожнього руху?» та «Чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля Renault Premium 385 р.н. НОМЕР_2 з причепом Samro р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 у причинному зв`язку з виникненням ДТП, яка сталась 25.10.2024?», експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.
2-й варіант - згідно пояснень водія автомобіля Renault Premium 385 ОСОБА_2 .
У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля КамАЗ ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.
У даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля КамАЗ ОСОБА_1 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.
У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля КамАЗ ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України і знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку виникненням даної пригоди;
11-14. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Renault Premium 385 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля Renault Premium 385 ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів та чи вбачаються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, - експертним шляхом, на даному етапі дослідження не представляється можливим (а.с.138-158).
Належить врахувати, що підстави вважати вищезазначений висновок експерта №2606/2607/7698 від 04.12.2025 необ`єктивним чи неповним підстави відсутні, як і відсутні обставини для неприйняття його до уваги судом у цій справі як доказу, на що посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.
Крім того, належить також зазначити, що чинний КУпАП не містить такого поняття як «недопустимий чи неналежний доказ», а тому апеляційна скарга в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.
При цьому, твердження сторони захисту про недопустимість висновку експерта №2606/2607/7698 від 04.12.2025 в якості доказу не узгоджуються з положеннями ст.251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що сторона захисту не надала суду як першої інстанції, так й апеляційної, доказів щодо спростування відомостей, які містяться в цих письмових доказах, у тому числі висновку експерта №2606/2607/7698 від 04.12.2025, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника в цій частині є неспроможною.
Крім того, доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності схеми місця ДТП вимогам Інструкції, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, апеляційний суд зазначає, що такі твердження сторони захисту є суб`єктивними та безпідставними, оскільки у цій схемі зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, дорожні знаки та дорожню розмітку; стан покриття проїзної частини, а також, пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП. 
Апеляційний суд також враховує, схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. В своїх письмових поясненнях від 25.10.2024 та у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158845 від 25.10.2024 ОСОБА_1 також не зазначав своєї незгоди щодо відомостей, які містяться у схемі місця ДТП.
При цьому, певні неточності, які містить схема місця ДТП та про які зазначає захисник в своїй апеляційній скарзі, не є підставою для неврахування судом цього доказу при ухваленні судового рішення у розумінні ст.251 КУпАП, з огляду на те, що вони не є істотними і не впливають на встановлені судом першої інстанції обставини вчинення ДТП та висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд також бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП, а також інші процесуальні документи, складені уповноваженою державою особою, дії якої в порядку передбаченому чинним законодавством  ОСОБА_1 та його захисником Кравченком С.М.  не оскаржувалися, тобто останні не зверталися зі скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП.
Крім того, стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.
Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що  ОСОБА_1 та захисником Кравченком С.М. подавалися заява у порядку, передбаченим ст.214 КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП та відсутність відомостей, що підтверджують версію сторони захисту щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними адміністративних матеріалів у цій справі, у тому числі схеми місця ДТП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів захисника Кравченка С.М. щодо незаконності дій працівників поліції.
Належить також зазначити, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати винуватість іншої особи, стосовно якої не складено протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині також є суб`єктивною та безпідставною.
Отже, будь-яких фактичних відомостей для скасування оскаржуваної постанови апелянтом не наведено, а також не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду, що об`єктивно свідчить про відсутність будь-яких підстав для задоволення апеляційної скарги.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Інші доводи апеляційної скарги захисника Кравченка С.М. не спростовують правильності висновків суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.1 ст.247 КУпАП, апеляційним судом не встановлено. 
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Відповідно до пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що    ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом КАМАЗ, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, здійснюючи перестроювання з крайньої правої смугу у крайню ліву для здійснення маневру розвороту на зустрічну смугу руху, мав об`єктивну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Renault Premium 385, яким керував ОСОБА_2 , у разі виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, чого не зробив внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення    ОСОБА_7 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху та визнано винним за ст. 124 КУпАП, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кравченка С.М. залишити без задоволення.
Постанову судді Валківського районного суду Харківської області від 08 січня 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков