МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2026 р.  	№ 400/6649/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,  	

до відповідача	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,  	

про	стягнення податкового боргу у сумі 45 366,69 грн,	

ВСТАНОВИВ:
До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі - позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути податковий борг в розмірі 45366,69 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг, який є узгодженим, проте всупереч вимогам чинного законодавства він є не погашеним.
Ухвалою від 30.06.2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що позивачем не підтверджено факт направлення та отримання відповідачем податкових повідомлень – рішень та податкової вимоги, на підставі яких було нараховано заборгованість. Так, податкові повідомлення – рішення та податкова вимога не містять дати направлення та підпису відповідача, а також не можливо ідентифікувати вміст поштових відправлень. Крім того, нежитлові будівлі, які належать відповідачу не є об`єктами оподаткування в розумінні Податкового кодексу України (далі – ПК України), оскільки підпадають під пільги, визначені п.п «ж» п. 266.2.2 ст. 266 ПК України. Відтак, відповідач протиправно визначив, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг, тому відсутні підстави для стягнення. 
Ухвалою від 31.07.2025 року суд задовольнив заяву позивача та продовжив строк для подачі відповіді на відзив на 15 днів з дня отримання ухвали.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій заперечив проти обґрунтувань відповідача та додатково зазначив, що відсутні підстави для застосування пільги на підставі підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Згідно з даними інформаційних систем ДПС, як суб`єкт господарювання (фізична особа - підприємець) з видами діяльності сільськогосподарського товаровиробника, Відповідач на обліку в податкових органах не перебуває. Щодо надсилання податкової вимоги, то позивач зазначає, що податковою вимогою від 03.06.2019 року №97853-51 встановлено, що загальна сума податкового боргу платника податків станом на 29 липня 2021 становить 56 891,06 грн. Положеннями ПК України не передбачено направлення податкової вимоги на кожну нову суму податкового боргу. Формування нової податкової вимоги на нову суму податкового боргу можливе лише після відкликання попередньої податкової вимоги за наявності підстав, передбачених ст. 60 ПК України. Щодо направлення податкових повідомлень – рішень, то вони надсилались відповідачу за зареєстрованою податковою адресою, яка також зазначена відповідачем у відзиві на позовну заяву. 
Від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких заперечує проти обґрунтувань позивача та наполягає, що податковим органом протиправно не застосовано пільги на підставі підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:
Згідно матеріалів справи за відповідачем рахується податковий борг в сумі 45366,69 грнз податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який виник на підставі:
- податкового повідомлення-рішення від 15.02.2023 №00014145-2411-1426 за період 2021 рік, по строку сплати 31.12.2023, у розмірі 675,60 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 15.02.2023 №00014147-2411-1426 за період 2021 рік, по строку сплати 31.12.2023, у розмірі 128,40 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 15.02.2023 №00014159-2411-1426 за період 2021 рік, по строку сплати 31.12.2023, у розмірі 5 880,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 15.02.2023 №00014162-2411-1426 за період 2021 рік, по строку сплати 31.12.2023, у розмірі 5 918,40 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 15.02.2023 №00014144-2411-1426 за період 2021 рік, по строку сплати 31.12.2023, у розмірі 381,60 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 20.12.2023 №0546504-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2021 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 5 710,80 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 20.12.2023 №0546505-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2021 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 576,00 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 20.12.2023 №0546526-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2021 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 780,00 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 20.12.2023 №0546527-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2021 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 7 733,38 грн;
- податкового повідомлення-рішення від 19.01.2024 №0006807-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2022 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 516,75 грн.;
- податкового повідомлення-рішення від 19.01.2024 №0006806-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2022 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 8 014,50 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 19.01.2024 №0006808-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2022 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 914,88 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 19.01.2024 №0006809-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2022 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 173,88 грн; 
- податкового повідомлення-рішення від 19.01.2024 №0006805-2411-1426-UA48060350000011218 за період 2022 рік, по строку сплати 03.04.2024, у розмірі 7 962,50 грн. 
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Судом встановлено, що податкові повідомлення – рішення надсилались податковим органом на адресу: АДРЕСА_2 . 
Згідно з реєстраційними даними, що містяться в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, чинною податковою адресою Відповідача є: Миколаївська область, Очаківський район, с. Володимирівка, вул. Нова, буд.3. 
Також, у відзиві на позовну заяву Відповідач також вказує адресу: Миколаївська область, Очаківський район, с. Володимирівка, вул. Нова, буд.3. 
Відповідно до п.42.2. ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, зокрема, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача, що податкові повідомлення – рішення не направлялись їй податковим органом. 
Отже, відповідач не скористалась наведеними вище правами, не звернулась до контролюючого органу із заявою, не оскаржила податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку, тому визначена наведеними вище податковими повідомленнями-рішеннями сума податкового зобов`язання є узгодженою.
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, є податковим боргом.
Пунктами 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до ст. 59 ПК України виставлено податкову вимогу від 30.07.2021 року №003804-1306-1426 яка була направлена відповідачу.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Отже, положеннями ПК України не передбачено направлення податкової вимоги на кожну нову суму податкового боргу. Формування нової податкової вимоги на нову суму податкового боргу можливе лише після відкликання попередньої податкової вимоги за наявності підстав, передбачених ст. 60 ПК України. Тому, суд відхиляє посилання відповідача на ненадсилання їй податкової вимоги. 
У відзиві відповідач зазначила, що вимоги викладені в позовній заяві про стягнення податкового боргу в розмірі 45366,69 грн є необґрунтованим, оскільки вона вважає, що не має сплачувати податки щодо цих земельних ділянок, оскільки мають бути застосовані пільги на підставі підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. 
Тобто, відповідач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями -рішеннями, які стали підставою для стягнення податкового боргу, але не оскаржила їх в судовому порядку та не подала зустрічний позов в цій справі.
Стосовно заперечень відповідача суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевіряти правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 821/2205/15-а від 09 липня 2019 року, по справі № 560/4343/19 від 03 лютого 2022 року.
Факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16 та інших.
Таким чином, питання правомірності податкового повідомлення-рішення не може бути предметом доказування у межах даного позову, оскільки його правомірність не є предметом позову у цій справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати такий їх правовий аналіз.
У спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу. 
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16, від 12.07.2022 у справі №160/7345/20 та № 160/15166/22 від 21.05.2024.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач не оскаржувала податкові повідомленні-рішення, не пред`явила зустрічний позов у цій справі, тому грошові зобов`язання, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, стали узгодженими та визначена в них заборгованість набула статусу податкового боргу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, ЄДРПОУ 44104027) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу у сумі 45 366,69 грн, задовольнити. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 45366,69 грн. (сорок п`ять тисяч триста шістдесят шість гривень шістдесят дев`ять копійок) на користь відповідного місцевого бюджету. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя В. С. Брагар