Справа №760/4558/26
2/760/12986/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Тимошик Ірини Олексіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , до Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна, 

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий виклад обставин справи.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява представника позивача - адвоката Тимошик Ірини Олексіївни, подана в інтересах ОСОБА_1 , до Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору міни від 03.09.1998 року, укладеного на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна». При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано арешт на цю квартиру, власником якої є ОСОБА_2 . Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт на вказану квартиру накладено на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві від 30 березня 2004 року № 679147. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2025 року у справі № 760/3280/25 знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві від 30 березня 2004 року № 679147 та зареєстрований П`ятою київською державною нотаріальною конторою 30.04.2004 за номером 3860. При здійсненні нотаріусом повторної перевірки виявлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві від 29 березня 2004 року № 679147. Рішенням державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) позивачу відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що арешт накладений на іншій підставі, ніж та, що була предметом розгляду Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/3280/25, тобто інша дата постанови у тому ж самому виконавчому провадженні. Як вбачається з листа Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві № 5613 від 30 січня 2025 року виконавче провадження, згідно якого внесено запис про арешт майна в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє, оскільки знищене за закінченням терміну зберігання, а чинним законодавством України не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які відсутні в автоматизованій системі виконавчого провадження та є знищеними. Таким чином, оскільки виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на майно, знищено за закінченням терміну зберігання, скасувати арешт у позасудовому порядку не можливо. 

ІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді 24 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд, про що належним чином повідомлені учасники справи.

Позивач - ОСОБА_1 та його представник - адвокат Тимошик І.О. в судове засідання не з`явилися, представник надав заяву надали заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач - представник Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань не надходило, відзиву не подано, про причини неявки не повідомлено.

Відповідно до статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень частини 1 статті 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій на підставі Договору міни від 03.09.1998 року, реєстраційний номер 4497-А/1678, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа «Десятинна», що також підтверджується Реєстраційним посвідченням Київським міським бюро технічної інвентаризації Київської міської державної адміністрації 09.10.1998 року. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем цієї частки майна. 

Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 08.11.2024 року за № 402871947, на вказану квартиру накладено арешт на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві від 30 березня 2004 року № 679147. 

Позивач звернувся до Відповідача із заявою від 08.11.2024 про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідь на вказану вище заяву позивач отримав лист з Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.01.2025 року № 5613, в якому зазначено, що виконавче провадження, згідно з яким внесено запис про арешт майна, в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє та знищено у зв`язку зі спливом строку його зберігання, законодавством не передбачено механізм і порядок зняття арешту по виконавчим провадження, які відсутні в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Також цим листом позивачу роз`яснено право на звернення до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з майна.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року у справі № 760/3280/25 позов ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, третя особа: П`ята київська державна нотаріальна контора задоволено повністю. Знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений постановою Відділу державно виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві №679147 від 30.03.2004 та зареєстрований П`ятою київською державною нотаріальною конторою 30.04.2004 (реєстраційний номер обтяження 3860).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав, сформованого 09.10.2025 року за № 447019486, обтяження частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 припинено 09 жовтня 2025 року на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року у справі № 760/3280/25.

Проте, як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 09.12.2025 року за № 455588992, на вказану квартиру накладено арешт на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві від 29 березня 2004 року № 679147. 

Державним реєстратором прав на нерухоме майно від 11 грудня 2025 року № 82346291 позивачу відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки заявником подано заяву про пр. державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права) припинення арешту нерухомого майна, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 , із зазначенням номеру про обтяження №3852 та рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11.06.2025 року у справі № 760/3280/25 про зняття арешту з квартири, який був накладений постановою Відділу державно виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві №679147 від 30.03.2004 та зареєстрований П`ятою київською державною нотаріальною конторою 30.04.2004 (реєстраційний номер обтяження 3860). Однак, відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обтяження № 3852 зареєстроване на підставі іншої постанови № №679147 від 29.03.2004 та у поданому рішенні відсутня інформація щодо припинення обтяження № 3852. 

ІV. Застосовані судом норми права.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 

Підпунктами 4.18 та 4.20 статті 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна.. Якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини 5 статті 59 цього Закону, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. 

Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (що діяв станом на час накладення арешту на майно) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідноз частиною 5 статті 12 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. 

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло, і ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. 

Відповідно до пункту 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. 

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 

Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем майна, а саме 1/3 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, наявність арешту на 1/3 частку квартири, накладеного ще у 2004 році, створює перешкоди позивачу у реалізації його права на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до відповіді Солом`янського ВДВС від 30.01.2025, виконавче провадження, за яким накладено арешт, знищено у зв`язку зі спливом терміну зберігання, а в системі Автоматизованої системи виконавчих проваджень таке виконавче провадження відсутнє. Наявні у справі матеріали справи не дають можливості визначити, на якій підставі було закінчене виконавче провадження, і чи мав державний виконавець обов`язок зі скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Суд зауважує, що з моменту накладення арешту пройшло понад 21 рік. Оскільки виконавче провадження завершене (або знищене), а будь-які відомості про наявність невиконаних зобов`язань чи актуальних стягувачів відсутні, подальше існування арешту втратило свій сенс і не спрямоване на забезпечення виконання рішення суду. Проте, арешт не може бути знятий у позасудовому порядку через відсутність матеріалів провадження в органах державної виконавчої служби. Законодавством не передбачено механізму зняття арешту виконавцем у разі, якщо виконавче провадження знищене за строком зберігання. 

Згідно з частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, коли арешт не може бути знятий виконавцем, він знімається за рішенням суду.

Наявність чинного запису № 3852 від 29.03.2004 фактично дублює вже знятий рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2025 року у справі № 760/3280/25 арешт, проте через розбіжність у датах та номерах записів створює формальну перешкоду, яку неможливо усунути інакше, як за рішенням суду. 

Враховуючи, що наявність запису про арешт № 3852 (на підставі постанови від 29.03.2004) є формальною перешкодою для оформлення спадщини, а правові підстави для його збереження відпали у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження та спливом усіх можливих строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 534, 610, 625, 642 ЦК України, ст. ст. 76, 77, 81, 89, 128, 129, 130, 131, 141, 187, 223, 247, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача - адвоката Тимошик Ірини Олексіївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , до Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві № 679147 від 29.03.2004 та зареєстрований П`ятою київською державною нотаріальною конторою 30.04.2004 (реєстраційний номер обтяження 3852).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03.04.2026.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Солом`янський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: 03057, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 50, ЄДРПОУ 35008087.

Головуюча суддя  Н.В. Сердюк