Справа № 524/11256/25
Провадження №2/524/285/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: 
головуючого судді – Рибалки Ю.В.,
при секретарі судового засідання – Панченко А.О.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Зазначають, що 15.08.2019 року відповідно до укладеного кредитного договору з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» №1172125, ОСОБА_1 отримала кошти в сумі – 6 000,00 грн., на умовах визначених кредитним договором, відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені в договорі . 
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач порушив умови кредитного договору
Загальний розмір заборгованості. перед ТОВ «Авентус УКРАЇНА» за договором становить 15 476,21 грн., з яких: заборгованость за тілом кредиту 4 698,19 грн.; заборгованість за відсоткам 9 842,02 грн., заборгованість за штрафом 936,00 грн.
11.09.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторінгу № ККАУ-11092020. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором №1172125 від 15.08.2019 р.
Просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 15 476,21 грн. та судові витрати.
Ухвалою суду від 04.09.2026 відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час, місце слухання справи була належним чином повідомленак, до суду надав заяву про розгляд справи без її участі тавідзив на позов, просить відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.08.2019 року відповідно до укладеного кредитного договору з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» №1172125, ОСОБА_1 отримала кошти в сумі – 6 000,00 грн., на умовах визначених кредитним договором, відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені в договорі . 
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Це підтверджується листом АТ «Укрсиббанка» від 11.02.2026 про отримання відповідачкою 15.08.2019 кредитних коштів у сумі 6 000,00 грн. на її карту. Натомість відповідач порушив умови кредитного договору
Загальний розмір заборгованості. перед ТОВ «Авентус УКРАЇНА» за договором становить 15 476,21 грн., з яких: заборгованость за тілом кредиту 4 698,19 грн.; заборгованість за відсоткам 9 842,02 грн., заборгованість за штрафом 936,00 грн.
11.09.2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторінгу № ККАУ-11092020. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором №1172125 від 15.08.2019 р.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачу надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язання, яка залишена без відповідного реагування.
Зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону.
За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Щодо позовних вимог про стягнення штрафів.
Пунктом 4.4 кредитного договору №1172125 від 15.08.2019 визначено, що у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 72,00 грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення виконання зобов`язань за Договором.
Пунктом 4.4 кредитного договору №1172125 від 15.08.2019 визначено, що штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів, пені) нарахованої за порушення Клієнтом зобов`язань за цим Договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної Клиєнтом за цим Договором і становить 3 000,00 грн.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК Українита доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі№ 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23(провадження№ 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами Кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником штрафу у розмірі 72 грн. від суми простроченої заборгованості, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу в розмірі 936 грн. 00 коп., слід відмовити.
Щодо застосування позовної давності:
02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України встановлений карантин. Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 до 30 червня 2023 року. Крім того, п.19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. Таким чином, продовження строку позовної давності на період дії воєнного стану гарантується законом.
Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з матеріалів справи у ЄСІТС «Електронний суд», позовна заява була подано ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до суду через ЄСІТС «Електронний суд» 17.12.2025.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) в Україні було запроваджено воєнний стан з 24 лютого 2022 строком на 30 діб. У подальшому його було неодноразово продовжено.
Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (https://zakon.rada.gov.ua/laws/card/2120-20/ed20240903), який набрав чинності 17.03.2022, Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19.
Пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції вищезазначеного Закону був викладений у наступним чином:
«У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362,559,681, 728, 786, 1293 цього Кодексу,продовжуються на строк його дії».
Пізніше, Законом України N? 3450-IX від 08.11.2023 «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/3450-20/ed20240903#n12), який набрав чинності 30.01.2024, до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положеннь Цивільного кодексу України були внесені зміни.
У редакції вищезазначеного Закону Пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції вищезазначеного Закону був викладений у наступним чином: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N? 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг" позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
Продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.
Аналогічна ситуація з їх зупиненням у період дії воєнного стану.
Отже, у даному випадку, враховуючи що сплив строку позовної давності при пред?явленні позову до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором припав на період дії воєнного стану в України, такий строк підлягає продовженню та зупиненню до закінчення або скасування воєнного стану в Україні.
У зв?язку з вищевикладеним, ТОВ «ФК «Кредит Капитал» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором в межах встановленого законом строку позовної давності (з урахування продовження та зупинення перебігу строку позовної давності відповідно до вищезазначених норм), тому строки позовної давності не підлягають застосуванню у даній справі.
У зв?язку з цим, заява відповідача про застосування строків позовної давності у даній справі не підлягає задоволенню.
Таким чином, як підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем порушено умови кредитного договору, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню.
При визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії кредитного договору.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги.
Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 8 000 грн., які підтверджуються договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, описом наданих послуг від 01.07.2025, рахунком на оплату. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи і їх слід стягнути пропорційно задоволених позовних вимог (8000грн.х 93,95%=7 516,00 грн.
Клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу не надходило.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 275,84 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273,280-289 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, б.1 корп.28) заборгованість за договором №1668097 від 20.12.2019 в розмірі 14 540,21 грн., судовий збір 2 275,84 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 516,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 24.03.2026.

Суддя          Ю.В. Рибалка