П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
10 березня 2026 року 	 	справа 340/335/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Ясенова Т.І., Головко О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 (суддя Казанчук Г.П.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.01.2025 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в якому просив: визнати протиправною бездіяльність у неприйнятті рішення по заяві від 20.08.2024; зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 11,4935 га для сінокосіння та випасання худоби, що розташована на території Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (межує з ділянками з кадастровими номерами 3525281200:02:000:0949, 3525281200:02:000:0927, 3525281200:02:000:9102 та 3525281200:02:000:0959).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність у неприйнятті рішення за заявою від 20.08.2024 та зобов`язано розглянути на пленарному засіданні заяву від 20.08.2024, протягом одного місяця з прийняттям відповідного рішення, з дня набрання законної сили рішення суду. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Представник позивача звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000 грн.
Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 частково задоволено заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у сумі 3375,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.
В апеляційній скарзі представник позивача просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000 грн. Посилається на те, що додаткове рішення ухвалене з порушення норм процесуального права, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно пункту 3 частини 1, частини 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що у рішенні суду від 24.03.2025 у цій справі не вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу через відсутність документального підтвердження понесення позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Після винесення судом рішення у цій справі представник позивача подав до Кіровоградського окружного адміністративного суду заяву, у якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення на користь позивача витрати на оплату правничої допомоги в сумі 18000 грн. 
Обґрунтовуючи наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, представником позивача надано до суду копію договору №17/01-25 про надання професійної правничої допомоги від 17.01.2025 та звіт від 31.03.2025 до вказаного Договору. Також представником позивавала суду надано копію квитанції №2 від 02.04.2025 відповідно до якою представник позивача зазначив, що отримав від позивача гонорар у сумі 18000 грн
Встановлені у справі фактичні обставини свідчать, що ухвалюючи додаткове рішення щодо судових витрат, суд першої інстанції діяв відповідно норм Кодексу адміністративного судочинства України.
Стосовно висновку суду першої інстанції про стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3375 грн. колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).
З аналізу положень статті 134 КАС України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, що заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.
Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19 та постанові 15.07.2021 у справі 420/7028/20.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач подавав до суду першої інстанції заперечення про ухвалення додаткового рішення, в якому посилався на те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та завищеним. 
Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 статті 134 КАС України також вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
При цьому, при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Досліджуючи звіт від 31.03.2025 до договору №17/01-25 про надання професійної правничої допомоги від 17.01.2025, суд першої інстанції вірно встановив, що загальна вартість наданих послуг за цією угодою складає 18000,00 грн, з яких: 
- ознайомлення із документами, матеріалами клієнта; збирання доказів необхідних для захисту прав клієнта, надання консультацій та підготовка (складання) та подання до суду за дорученням клієнта позовної заяви клієнта до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії (5 год.) – 15000 грн;
- підготовка (складання) та подання за дорученням клієнта відповіді на відзив клієнта по справі №340/335/25 (1 год.) – 3000,00 грн.
Розглянувши перелік наданих послуг, колегія суддів приходить до висновку, що ознайомлення із документами, матеріалами клієнта; збирання доказів необхідних для захисту прав клієнта, надання консультацій та підготовка (складання) та подання до суду за дорученням клієнта позовної заяви клієнта, є однією послугою з підготовки позовної заяви до суду. Роз`єднання такої послуги на окремі послуг є штучним завищенням розміру судових витрат.
Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, позовні вимоги у цій справі задоволено частково, що в свою чергу виключає можливість стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі. 
За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що документально підтвердженим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу за складення позовної заяви з доданими до неї документами та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог є сума 3375 грн.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 10.03.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді Т.І. Ясенова 

судді О.В. Головко