КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2026 року № 320/40338/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судоової охорони у місті Києві та Київської області щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 статті Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з лютого 2023 року, яке повинно бути на рівні не нижчому ніж рівень місячного грошового забезпечення поліцейського;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення відповідно до пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» включно з додатковою грошовою винагородою передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України №168 (зі змінами) від 28.02.2023 з лютого 2023 року в розмірах не менше ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в м. Києві;
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально побутових питань за 2022 рік згідно пункту статті 165 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в розмірах не менше ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в м. Києві.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу, починаючи з лютого 2023 року, усупереч статті 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», грошове забезпечення виплачується у меншому розмірі ніж у поліцейського в місті Києві та без додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 (зі змінами) від 28.02.2022, а також без урахування стажу служби, посади, яка має бути прирівняною до відповідної посади в Національній поліції та підрозділу позивача, який, на його думку, спеціального призначення та має високий ризик для життя і здоров`я .
При цьому, позивач вважає протиправним виключення Служби судової охорони з переліку суб`єктів, які отримують додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 (зі змінами) від 28.02.2022.
Також позивач вказує, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік співробітникам Служби судової охорони не виплачувалася у зв`язку зі зменшенням бюджетних асигнувань.
Ухвалою суду було відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що в затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 та 2023 роки та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони видатки, у тому числі Управління, на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволяє здійснити таку виплату, а накази Управління про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, не видавались.
Щодо надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань відповідач зазначив, що нормами чинного законодавства не визначено імперативного обов`язку для керівника територіального управління надавати в обов`язковому порядку щороку матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, яка в свою чергу є додатковим видом грошового забезпечення, не є постійним та обов`язковим і надається в межах затверджених асигнувань.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у спірний період перебував на Службі в Територіальному управлінні Служби судової охорони у місті Києві та Київській області на посаді контролера 2 категорії 1 підрозділу охорони.
Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виплати грошового забезпечення у належному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» (далі - Постанова №289), Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 161 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).
Згідно з частиною першою статті 165 Закону №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У силу частини другої цієї статті грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.
В свою чергу, схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони».
Пунктом 2 Постанови №289 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою; порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.
Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384) визначений механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений.
За змістом пунктів 4-7 Порядку №384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).
Відповідно до пунктів 8 і 10 Порядку №384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.
Періоди, за які грошове забезпечення не виплачується, визначені в пункті 11 Порядку №384, до яких, зокрема, віднесено час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати.
Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (пункт 17 Порядку №384).
Відповідно до цього Порядку, грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання (пункт 3 Порядку).
Відповідно до вказаного вище Порядку, підставою для виплати грошового забезпечення, в тому числі його основних, додаткових та одноразових додаткових видів є накази Служби або територіального управління Служби.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності стосовно нарахування Територіальним управлінням Служби судової охорони у місті Києві та Київській області грошового забезпечення позивачу у розмірі менше ніж на рівні місячного грошового забезпечення поліцейського, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.
До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.
У складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення; 7) інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.
У системі поліції можуть утворюватися науково-дослідні установи та установи забезпечення, заклади професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання.
За статтею 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Суд зазначає, що в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розмір грошового забезпечення саме патрульної поліції. Водночас, будь-яких доказів того, що посада, на якій перебуває позивач є прирівняною до посади поліцейського патрульної поліції чи до іншої посади з органу поліції позивачем не було надано та матеріали справи не містять. До того ж, у складі органів поліції функціонують також кримінальна поліція, поліція охорони та інші підрозділи.
Таким чином, суд не приймає до уваги посилання позивача на зазначений у листі Департаменту патрульної поліції від 08.09.2023 №759зі/41/5/05-2023, наданому на запит іншої особи, а не позивача, розмір грошового забезпечення поліцейських управління патрульної поліції в м. Києві.
Суд зауважує, що в позовній заяві позивачем взагалі не конкретизовано, яку саме посаду поліцейського із загальної системи поліції він вважає прирівняною до своєї посади з відповідним обґрунтуванням та бажає отримувати грошове забезпечення на аналогічному рівні.
Також позивач у позовній заяві зазначає, що 20.05.2023 позивачем було надіслано запит до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, а саме до Управління патрульної поліції в м. Києві, щодо надання інформації про розмір середньомісячного грошового забезпечення поліцейського, який успішно пройшов першопочаткову професійну підготовку поліцейського та приступив до виконання службових обов`язків. Листом від 16.06.2023 №436ді/41/5/05-2023 Департамент патрульної поліції Національної поліції України повідомив, що відповідно до частини першої постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - постанова) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Проте, до матеріалів справи позивачем долучено листи із вищезазначеними реквізитами, які стосуються запиту та відповіді на запит ОСОБА_2 , а не позивача. Тобто, доказів того, що позивач особисто звертався до відповідача чи інших осіб щодо з`ясування причин нарахування та виплати грошового забезпечення в неналежному розмірі, матеріали справи не містять.
Крім того, у листі Служби судової охорони, наданого на запит депутата Київської обласної ради VIII скликання, зазначено, що асигнування на виплату грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони на 2023 рік порівняно з 2022 роком, з урахуванням скорочення видатків протягом 2022 року зменшені на 125 млн. Як зазначає Служба судової охорони, перегляд розміру грошового забезпечення можливий тільки в разі надходження відповідних додаткових асигнувань (а.с. 14-17).
З приводу нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 (зі змінами) від 28.02.2023, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в первинній редакції, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України постановлено установити, що на період дії воєнного стану, у тому числі, співробітникам Служби судової охорони, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" співробітників Служби судової охорони виключено із пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Зазначені зміни набрали чинності з 21.01.2023.
Отже, починаючи з лютого 2023 року додаткова винагорода, передбачена цією постановою Уряду, співробітникам Служби судової охорони, зокрема позивачу, не нараховується та не виплачується, що свідчить про відсутність протиправної бездіяльності відповідача.
Крім того, посилання позивача на те, що його право на отримання даної грошової винагороди захищене статтею 165 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» і має бути не менше ніж виплачене поліцейськими, які несуть службу в місті Києві, суд до уваги не приймає, оскільки вони базуються та суб`єктивному тлумаченні норм законодавства.
Доводи позивача щодо протиправності виключення співробітників Служби судової охорони з пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, суд також до уваги не приймає, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 43 є чинною, відомості про її оскарження у встановленому законом порядку у матеріалах справи також відсутні, а її правомірність/протиправність не належить до предмету розгляду в цій справі.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивачем не доведено протиправності нарахування та виплати йому грошового забезпечення в неналежному розмірі, а тому позовні вимоги в даній частині є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про нарахування та виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі не менше аніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу у м. Києві, суд зазначає наступне.
Частиною третьою пункту 3 Постанови №289 надано право Голові Служби судової охорони в межах асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони забезпечувати надання один раз на рік співробітникам Служби судової охорони матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення) та допомоги на оздоровлення (в розмірі місячного грошового забезпечення).
Установлення надбавки, надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань Голові Служби судової охорони та його заступникам здійснюється за письмовим погодженням з Головою Державної судової адміністрації.
Отже, виходячи з висновків суду викладених у цьому рішенні щодо правомірності нарахування та виплати грошового забезпечення відповідно до пункту 2 статті 165 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги за 2022 рік в розмірах не менше ніж була нарахована та виплачена поліцейським, які несуть службу в м. Києві.
З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 
Висновки суду узгоджуються з практикою Шостого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постановах від 10.03.2025 у справі № 320/39099/23 та від 13.11.2025 у справі №320/41444/23.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Діска А.Б.