Справа № 503/245/26 
Провадження № 2/503/608/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на те, що 24.08.2018 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» (надалі за текстом – АТ «УКРСИББАНК»), договір про надання споживчого кредиту № 94698187000, згідно умов якого отримав кредит на суму 22406,00 грн. Однак, у порушення положень договору відповідач користуючись коштами наданими йому банком не виконав своєчасно у повному обсязі свої зобов`язання, а саме не вносив платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, а також сплату процентів за користування кредитом. В свою чергу 25.06.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (надалі за текстом – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») було укладено договір факторингу № 142, згідно умов якого АТ «УКРСИББАНК» передало (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а останнє приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників та витягу із Реєстру боржників до договору факторингу, в якому була грошова вимога до боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 94698187000 від 24.08.2018 року. Станом на дату подання позову – 13.02.2026 року за відповідачем перед позивачем наявна заборгованість в сумі 24900,45 грн, з яких 22406,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 344,45 грн заборгованість за відсотками, а 2150,00 грн заборгованість за комісією. У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 94698187000 від 24.08.2018 року в загальному розмірі 24900,45 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. 
Також в змісті позовної заяви представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, а до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи – відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення до поштового відправлення № 0505560340120 (Ф.107) на ім`я ОСОБА_1 від 20.02.2026 року (а.с.33) та копію списку № 1773 згрупованих відправлень «Укрпошта Документи» (Ф.103 Документи) АТ «Укрпошта» (а.с.33 на звороті-35), в якому під № 58 наявні відомості про рекомендоване поштове відправлення № 0505560340120 надіслане відповідачу, а також із долученням до них копії фіскального чеку, що підтверджує про оплату послуг за пересилання (а.с.36). При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0505560340120 останнє 26.03.2026 року було передано на зберігання за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.49).
04.03.2026 року ухвалою суду (а.с.40-41) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України та отримано позивачем і його представниками, у порядку встановленому пунктом 2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 07.03.2026 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.43-45), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 02.03.2026 року № 03-17/907 (а.с.39), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067119289340, яке 21.03.2026 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про причини повернення, що адресат відсутній (а.с.46).
У встановлений судом строки відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
24.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «УКРСИББАНК» із анкетою-заявкою на отримання споживчого кредиту (а.с.10), в якій просив банк надати йому споживчий кредит в сумі 22406,00 грн на строк 17 місяців, а також просив надати йому додатковий кредит – кредитну картку з мінімальною сумою ліміту додаткового кредиту 50000,00 грн, строк дії ліміту кредитування 24 місяці з можливістю подовження на новий строк за рішенням банку, а також ним було надано копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 13.09.2006 року (а.с.15 на звороті-16) та копію своєї картки фізичної особи - платника податків (а.с.15).
24.08.2018 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту / Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.10 на звороті-11), який містив в собі такі відомості про кредит як його сума/ліміт 22406,00 грн. строк кредитування 17 місяців, тип процентної ставки фіксована в розмірі 0,00001%, та в якому зазначено порядок повернення кредиту шляхом здійснення 17 платежів у вказаних розмірах в період із 27.08.2018 року до 24.01.2020 року.
Після чого, 24.08.2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір № 94698187000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (а.с.11 на звороті-13), згідно з умовами якого відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 22406,00 грн строком користування до 24.01.2020, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,00001% річних та 7,00% за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк. 
Крім цього, пунктом 3.12 кредитного договору передбачено сплату комісії відповідно до умов Договору та умов зазначених у Додатку № 1 до договору (а.с.13 на звороті-14), зокрема, передбачено щомісячну комісію за управління кредитом 2,50 % від суми кредиту починаючи з 25.12.2019 року, комісію за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу - 500,00 грн, а також закріплено графік платежів кредиту. 
Відповідно до умов пункту 4.2 укладеного договору № 94698187000 від 24.08.2018 року про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, позичальнику було відкрито поточний картковий рахунок (кредитна картка) шляхом встановлення ліміту кредитування в розмірі 8000,00 грн на строк 24 місяці з дати встановлення ліміту з можливістю подальшої пролонгації (а.с.11 на звороті-12). 
При цьому, позивачем надано копію листа від 24.08.20218 року (а.с.14 на звороті і 50 якісна роздруківка), яким ПАТ «УкрСиббанк» повідомило ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» про прийняття позитивного рішення щодо можливості надання позичальнику ОСОБА_1 кредиту сумою на придбання товару (мобільного телефону/смартфону Samsung A530 Samsung A605) за кредитним продуктом Kyivstar_16+, згідно кредитного договору, що становить 22406,00 грн. 
На підтвердження виконання ПАТ «УкрСиббанк пункту 3.2. та 3.3. договору про споживчий кредит № 94698187000 від 24.08.2018 року щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок позичальника, позивач надав копію виписки за кредитним договором з 24.08.2018 року включно по 25.06.2019 року (а.с.16 на звороті-19 і 50 на звороті якісна роздруківка), згідно якої 27.08.2018 року АТ «УКРСИББАНК» було переведено ОСОБА_1 суму 22406,00 із зазначенням «надання кредиту згідно угоди 94698187000 від 24.08.2018».
Однак, у порушення положень договору відповідач ОСОБА_1 користуючись наданими йому коштами не виконав свої кредитні зобов`язання, а саме не повернув отриманих коштів (тіло кредиту), не сплатив проценти за користування кредитом та комісію, у зв`язку з чим станом на дату подання позову – 13.02.2026 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 24900,45 грн, з якої 22406,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 344,45 грн – заборгованість за процентами (які були нараховані за період з 24.08.2018 року по 25.06.2019 року тобто станом на дату відступлення/набуття права вимоги), про свідчить копію виписки за кредитним договором (а.с.16 на звороті-19 і 50 на звороті якісна роздруківка).
25 червня 2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було укладено договір факторингу №142 (а.с.20-22), згідно умов якого між АТ «УКРСИББАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за плату, а останнє приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права грошової вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, в якому під № 1127 була зазначена грошова вимога до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 94698187000 від 24.08.2018 року, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 142 від 25.06.2019 року (а.с.27 на звороті), копія акту взаємозаліку від 25.06.2019 року (а.с.27), а також копія акту приймання-передачі Прав вимоги від 25.06.2019 року до згаданого договору відступлення прав вимоги (а.с.26 на звороті). 
Відповідно до платіжної інструкції (безготівкового переказу у національній валюті) АТ «Райффайзен Банк» № 15450 від 25.06.2019 року (а.с.26) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було здійснено оплату АТ «УкрСиббанк» за Договором відступлення прав вимоги згідно пункту 3.1 Договору факторингу № 142 від 25.06.2019 року.
Водночас генеральним директором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було складено (а.с.19 на звороті) розрахунок заборгованості  ОСОБА_1 за кредитним договором № 94698187000, згідно якого остання перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складає 24900,45 грн, з яких 22406,00 грн – заборгованість по тілу кредиту, 344,45 грн – заборгованість по відсоткам, а 2150,00 грн – комісія. 
При цьому, з метою досудового врегулювання спору представником ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було складено на ім`я ОСОБА_1 досудову вимогу від 12.02.2026 року за Вих. № 18875299 про виконання зобов`язань за кредитним договором № 94698187000 від 25.06.2019 року про погашення кредитної заборгованості (а.с.28), в якій зазначено про відступлення прав вимоги та зміну кредитора з АТ «УКРСИББАНК» на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а також про необхідність погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 24900,45 грн, з попередженням про те, що у разі невиконання цієї вимоги буде здійснено звернення на всі належні йому грошові кошти та інші активи, з подальшим зверненням до суду. Водночас суд відзначає, що позивачем суду не надано доказів отримання відповідачем цієї досудової вимоги та/або принаймні її дійсного відправлення поштою. 

Нормативно-правове застосування
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч.1-2 ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В свою чергу відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Водночас ч.2 ст. 1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Висновки суду 
- щодо обґрунтованості позову
Згідно із статтями 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 94698187000 від 24.08.2018 року, укладеним з ПАТ «УКРСИББАНК», а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та укладених договорах, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. 

- щодо судових витрат
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, то відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2662,40 грн, сплаченого останнім за подання до суду позовної заяви, згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) АТ «Райффайзен Банк» від 17.02.2026 року № 10394 (а.с.1). 
Стосовно витрат, пов`язаних з розглядом справи, - на професійну правничу допомогу, судом встановлені наступні обставини. 
Згідно абзаців 1 і 2 ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
Аналогічний висновок зазначений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 червня 2020 року справа № 466/9758/16-ц (провадження № 61-39474св18).
Відповідно до копії договору про надання правничої допомоги №0107 (а.с.29), укладеного 01.07.2025 року між позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», керівником якого є адвокат Усенко М.І.; копії акту №981 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 13.02.2026 року (а.с.29 на звороті), в якому зазначено, що сума наданих послуг складає 8000,00 грн; та детальний опис наданих послуг до акту №981 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року (а.с.32) із зазначенням наданих послуг та витраченого на них часу.
Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката в суді першої інстанції, а саме надання усної консультації, ознайомлення із матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції, складання позовної заяви і подання її до суду.
Водночас із цим від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку передбаченому ч.5 ст. 137 ЦПК України. При цьому, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловлено позицію, згідно якої суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Ураховуючи зазначене вище суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню також судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі 8000,00 грн.
Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд 

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»; місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 35234236, до  ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №94698187000 від 24.08.2018 року в загальному розмірі 24900 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот) грн 45 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у загальному розмірі 10662 (десять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко