Справа № 331/2560/26
Провадження № 3-зв/331/1/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши заяву судді Фісун Н.В. про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицької В.М. надійшла заява судді Фісун Н.В. про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування заяви зазначено, що згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2026 року, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністартивної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, розподілено судді Фісун Н.В. Під час ознайомлення з матеріалами вказаної справи суддею Фісун Н.В. було з`ясовано, що ОСОБА_1 є племінницею її чоловіка. Вказаний факт може викликати в учасників справи та стороннього спостерігача сумніви у неупередженості та об`єктивності складу суду. 
Суддя Фісун Н.В. в заяві про самовідвід зазначила про розгляд без її участі.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Отже, враховуючи викладене, а також вимоги статті 9 Конституції України та частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю, що розгляд заяви про відвід в рамках справи про адміністративне правопорушення є можливим.
У пункті 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Діючим КУпАП не передбачені норми, які регулюють питання про відвід чи самовідвід судді, тому підлягає застосуванню за аналогією закону норми КПК України.
Кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом (частина перша статті 21 КПК України).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Як передбачено ч.1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.
Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Неупередженість є необхідного умовою виконанням суддею своїх обов`язків.
У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Враховуючи вищевикладене, доводи судді, викладені у її заяві, яка зазначила, що ОСОБА_1 , особа, стосовно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, є племінницею її чоловіка, вважаю, що на сьогодні є підстави вважати, що подальша участь судді Фісун Н.В. у розгляді даної справи може викликати сумніви у її неупередженості, тому з метою дотримання принципу безсторонності суду, вважаю, що заява судді Фісун Н.В. про самовідвід підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 81 КПК України, ст. 283 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИВ:
Заяву судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Фісун Н.В. про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.
Відвести суддю Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Фісун Н.В. від розгляду справи № 331/2560/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Світлицька