КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2026 року м. Київ справа №320/9315/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 19 З`їзду суддів України в особі Ради суддів України про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до 19 З`їзду суддів України в особі Ради суддів України, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення 19 З`їзду суддів України від 11.01.2023 про відмову включити позивача до «бюлетеню для таємного голосування щодо обрання членів Вищої ради правосуддя 11 січня 2023 року».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року задоволено заяву про самовідвід судді Марича Є.В. у справі №320/9315/23 за вказаним позовом.
12.04.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Горобцовій Я.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Свої вимоги позивач мотивує безпідставністю оскаржуваного рішення з огляду на те, що воно позбавляє позивача права брати участь у виборах на посаду члена Вищої ради правосуддя.
За час розгляду справи відповідачем відзиву на позовну заяву надано не було.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач був кандидатом на посаду члена Вищої ради правосуддя за квотою З`їзду суддів України.
Між тим, Етичною радою, у межах здійснення конкурсу на посаду члена Вищої ради правосуддя, було прийнято рішення від 01 листопада 2022 року № 73 «Про невідповідність кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 критеріям професійної етики та доброчесності для зайняття посади члена Вищої ради правосуддя».
У зв`язку з наведеним, 11.01.2023 З`їзд суддів України відкритим голосуванням прийняв рішення про відмову включити позивача до бюлетеню для таємного голосування щодо обрання членів Вищої ради правосуддя 11 січня 2023 року.
Не погоджуючись з таким рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя складається з двадцяти одного члена, з яких десятьох - обирає з`їзд суддів України з числа суддів чи суддів у відставці, двох - призначає Президент України, двох - обирає Верховна Рада України, двох - обирає з`їзд адвокатів України, двох - обирає всеукраїнська конференція прокурорів, двох - обирає з`їзд представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ.
Водночас, згідно зі статтею 10 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» З`їзд суддів України обирає членів Вищої ради правосуддя з числа суддів або суддів у відставці шляхом таємного голосування.
Голосування проводиться виключно за кандидатів у члени Вищої ради правосуддя, які подали документи у порядку, встановленому цим Законом, відповідають вимогам, визначеним статтею 6 цього Закону, та включені до списку кандидатів, рекомендованих Етичною радою для обрання на посаду члена Вищої ради правосуддя.
Також, відповідно до частин 8, 9 статті 9 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» не пізніше наступного робочого дня після завершення прийому документів секретаріат Вищої ради правосуддя надсилає копії поданих кандидатами на посади членів Вищої ради правосуддя документів до Етичної ради для встановлення відповідності кандидатів критеріям професійної етики та доброчесності.
Етична рада надає органу, який скликає відповідний з`їзд або конференцію, висновок щодо відповідності кожного кандидата критеріям професійної етики та доброчесності, а також список кандидатів, рекомендованих для обрання на посаду члена Вищої ради правосуддя. Такий список має містити кількість кандидатур, яка щонайменше вдвічі перевищує кількість вакантних посад членів Вищої ради правосуддя.
У разі встановлення за результатами спеціальної перевірки відомостей про кандидата, які не відповідають встановленим законодавством вимогам для зайняття посади, та/або у разі невключення кандидата до списку кандидатів, рекомендованих Етичною радою для обрання на посаду члена Вищої ради правосуддя, такий кандидат припиняє участь у конкурсі на посаду члена Вищої ради правосуддя.
Як було встановлено судом, Етичною радою було прийнято рішення від 01 листопада 2022 року № 73 «Про невідповідність кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 критеріям професійної етики та доброчесності для зайняття посади члена Вищої ради правосуддя».
Відповідно, позивач не був включений до списку кандидатів, рекомендованих Етичною радою для обрання З`їздом суддів України на посаду члена Вищої ради правосуддя.
Отже, З`їзд суддів України, враховуючи вимоги статті 10 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», не міг проводити голосування щодо кандидатури позивача, адже з огляду на прийняте Етичною радою рішення від 01 листопада 2022 року № 73, він не був включений до вказаного списку.
Відповідно, відповідачем було правомірно, у відповідності до вимог наведеного правового регулювання, прийнято рішення про невключення позивача до бюлетеню для таємного голосування щодо обрання членів Вищої ради правосуддя 11 січня 2023 року.
Відтак, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.
Посилання ж позивача на судову практику Верховного Суду у справі № 990/161/22 суд вважає безпідставним, адже вказане рішення є нерелевантним до застосування з огляду на те, що у межах вказаної справи досліджувались інші правовідносини, що виникли за інших обставин за іншого суб`єктного складу учасників справи, адже у справі № 990/161/22 суд фактично вирішував лише питання можливості оскарження в порядку адміністративного судочинства самого рішення Етичної ради від 01 листопада 2022 року № 73.
Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. 
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, 
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до 19 З`їзду суддів України в особі Ради суддів України про визнання протиправним та скасування рішення – відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.