ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/15764/24 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Аліменка В.О.
суддів Вівдиченко Т.Р., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду адміністративним позовом до Ніжинського міського голови Кодоли Олександра Михайловича, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання йому по суті відповіді на депутатське звернення від 05.11.2024 №92;
- зобов`язати відповідача розглянути його депутатське звернення від 05.11.2024 та надати достовірну, точну та повну інформацію, що запитувалася згідно депутатського звернення від 05.11.2024 №92.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач 05.11.2024 звернувся з депутатським зверненням №92 до Ніжинського міського голови Кодоли О.М., такого змісту: 
«На 40-й сесії 8-го скликання Ніжинської міської ради, яка відбулася 25.09.24, при розгляді пункту 2, питання №41 «Про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою, технічної документації, затвердження проєкту землеустрою, технічної документації, припинення права постійного користування, погодження технічної документації, надання згоди на забудову, про реєстрацію земельних ділянок, внесення зміни у рішення міської ради», Ви наголосили про те, що депутати Ніжинської міської ради уже півроку не голосують з питання надання погодження забудови земельної ділянки, яку надали приватному підприємцю в оренду і за яку він (приватний підприємець) сплачує кошти. При цьому звернуто увагу всіх присутніх на сесії на те, що на дії депутатів від громадян надійшли скарги і від правоохоронних органів надійшло повідомлення, що міська рада не погоджує дозвіл на забудову земельної ділянки. 
Для забезпечення виконання депутатських повноважень прошу надати належним чином завірені копії скарг громадян по даному питанню та належним чином завірене повідомлення від правоохоронних органів про те, що міська рада не погоджує дозвіл на забудову земельної ділянки. 
Якщо скарги та повідомлення надійшли в усній формі, прошу вказати в відповіді хто саме з громадян скаржився та хто з правоохоронців (крім ПІБ, вказати його посаду), повідомив про те, що Ніжинська міська рада вже півроку не погоджує дозвіл на забудову земельної ділянки. 
Відповідь (публічну інформацію) прошу надати у письмовій формі у десятиденний строк (ч.2 ст.13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»), яка буде отримана особисто (або уповноваженою особою) за адресою - м.Ніжин, площа імені Івана Франка 1, кабінет 45. Про підготовлені відповіді повідомити мене особисто по телефону за №0679602430» (а.с.10).
14.11.2024 Ніжинська міська рада розглянула депутатське звернення позивача та листом №01.1-24/6-2913 повідомила: «На Ваше депутатське звернення від 05.11.2024 року №92 щодо надання інформації та документів повідомляємо наступне. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова є головною особою територіальної громади. Пунктом 17 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міського голови віднесено ведення особистого прийому громадян. Враховуючи вищезазначене, до міського голови як до головної посадової особи постійно звертаються мешканці з питань, що відносяться до компетенції Ніжинської міської ради, її виконавчого комітету та міського голови, на які він реагує згідно вимог частини 2 статті 19 Конституції України» (а.с.11).
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що позивач, отримавши відповідь на своє депутатське звернення від 05.11.2024, яка його не задовольнила, мав право внести депутатський запит попередньо або на пленарному засіданні ради у письмовій чи усній формі. Втім цим правом позивач не скористався, чим не дотримався порядку встановленого статтею 13 Закону №93-IV для подання та розгляду депутатського звернення, пов`язаних з його депутатською діяльністю.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновок з оглядц на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно зі статтями 140, 141 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.
До складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування.
Систему і гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Відповідно до частин другої, сьомої, одинадцятої статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення.
Депутат має право звернутися із запитом до керівників ради та її органів, сільського, селищного, міського голови, керівників органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих або зареєстрованих на відповідній території, а депутат міської (міста обласного значення), районної, обласної ради - також до голови місцевої державної адміністрації з питань, віднесених до відання ради.
Отже, повноваження депутатів, порядок організації і гарантії депутатської діяльності визначаються Конституцією України, цим Законом, законом про статус депутата, іншими законами.
Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.
Відповідно до статей 2, 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.
Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.
При цьому, депутат наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.
Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради при здійсненні депутатських повноважень має право:
1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання;
2) на невідкладний прийом;
3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.
Статтею 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» регламентоване депутатське звернення та передбачено наступне:
1. Депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.
2. Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.
3. Якщо депутатське звернення з об`єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов`язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду.
4. Депутат місцевої ради може взяти участь у розгляді свого звернення, про що місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, повинні йому повідомити завчасно, але не пізніш як за п`ять календарних днів.
5. Якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.
Згідно із частиною другою статті 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», якою передбачено право депутата місцевої ради на невідкладний прийом та на одержання необхідної інформації, установлено, що посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, на звернення депутата місцевої ради надають йому довідкові матеріали та іншу інформацію, необхідні для здійснення депутатських повноважень.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради має право брати участь з правом дорадчого голосу в роботі інших органів місцевого самоврядування при розгляді ними питань та прийнятті рішень, що зачіпають інтереси виборців його виборчого округу чи територіальної громади, від яких його обрано.
Згідно із частинами першою, шостою статті 30 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради наділений усією повнотою повноважень, передбачених цим та іншими законами України. Ніхто не може обмежити повноваження депутата місцевої ради інакше як у випадках, передбачених Конституцією та законами України.
Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, керівники підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, зобов`язані сприяти депутатам місцевої ради у здійсненні їх депутатських повноважень.
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 є депутатом Ніжинської міської ради. Позивач звертався до відповідача із депутатським зверненням №92 від 05.11.2024 року з вимогами про надання матеріалів та інформації, необхідної для здійснення його депутатських повноважень. Відповідач розглянув це звернення та надав відповідь листом від 14.11.2024 №01.1-24/6-2913
Так, Верховний Суд у постановах від 17.10.2019 року у справі №664/2629/16-а, від 23.04.2020 року у справі №236/1877/17 у подібних правовідносинах вказав, що під депутатською діяльністю слід розуміти діяльність депутата, пов`язану з реалізацією наданих йому Конституцією та Законами України прав та виконанням обов`язків, спрямованих на представництво інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу, який зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування. Відтак, депутатське звернення має стосуватись вищезазначених питань, пов`язаних з депутатською діяльністю, та розглядається у строк та в порядку, встановленому Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».
Верховний Суд у постанові від 02.07.2020 року у справі №818/2265/18 також вказав, що виходячи із положень статті 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», саме на посадових осіб, до яких звернувся депутат місцевої ради, покладено обов`язок у десятиденний строк розглянути порушене питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки - дати відповідь не пізніш як у місячний строк.
Верховний Суд у постанові від 20.10.2020 року у справі №504/1824/17 зазначив, що чинним законодавством не встановлено вичерпного переліку відповідної інформації, необхідної для здійснення депутатом своїх повноважень, як і не встановлено будь-яких обмежень щодо інформації, яка не може надаватись депутату місцевої ради на його звернення. Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» не передбачено обов`язку депутата зазначати у своєму зверненні мету отримання відповідної інформації, як і не передбачено обов`язку щодо подання депутатського запиту після отримання відмови на подане депутатське звернення.
Верховний Суд у постанові від 27.04.2020 року у справі №264/5790/16-а зауважив, що належність запитуваної позивачем інформації за ознаками до публічної і можливість її отримання позивачем не як депутатом, а як громадянином, не позбавляє позивача права на подання депутатського звернення щодо такої інформації.
Судом встановлено, що в депутатському зверненні №92 від 05.11.2024 року позивач просив відповідача надати йому ряд документів: належним чином завірені копії скарг громадян по даному питанню та належним чином завірене повідомлення від правоохоронних органів про те, що міська рада не погоджує дозвіл на забудову земельної ділянки. Якщо скарги та повідомлення надійшли в усній формі, прошу вказати в відповіді хто саме з громадян скаржився та хто з правоохоронців (крім ПІБ, вказати його посаду), повідомив про те, що Ніжинська міська рада вже півроку не погоджує дозвіл на забудову земельної ділянки. 
Колегія суддів ззначає, що чинним законодавством не встановлено вичерпного переліку відповідної інформації, необхідної для здійснення депутатом своїх повноважень, як і не встановлено будь-яких обмежень щодо інформації, яка не може надаватись депутату обласної ради на його звернення.
Частиною п`ятою статті 13 Закону №93-ІV регламентовано, якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.
Водночас, Законом №93-IV не передбачено обов`язку депутата зазначати у своєму зверненні мету отримання відповідної інформації, як і не передбачено обов`язку щодо подання депутатського запиту після отримання відмови на подане депутатське звернення.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 року у справі №504/1824/17.
Посилання суду першої інстанції на те, що статтею 22 Закону №93-ІV передбачено процедуру позасудового розгляду депутатського запиту, а тому позов взагалі є безпідставним, апеляційний суд до уваги не приймає з огляду на таке.
Дійсно, згідно частини 1 статті 22 Закону №93-ІV депутатський запит може бути внесений депутатом місцевої ради або групою депутатів попередньо або на пленарному засіданні ради у письмовій чи усній формі, що не виключає право депутата звернутись безпосередньо до керівників підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, із вказаним запитом чи зверненням відповідно до частини 1 статті 13 Закону №93-ІV.
Отже, колегія суддв дійшла висновку, що Ніжинський міський голова Кодола О.М. протиправно не надав на депутатське звернення ОСОБА_1 №92 від 05.11.2024 відомостей запрошені в його зверненні.
Враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, що надавши відповідь на звернення, відповідач не допустив протиправну бездіяльність, тому захистити порушене право позивача можливо шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Ніжинської міської ради Чернігівської області щодо ненадання ОСОБА_1 по суті відповіді на депутатське звернення від 05.11.2024 №92.
Зобов`язати Ніжинську міську раду Чернігівської області розглянути депутатське звернення ОСОБА_1 від 05.11.2024 №92 та надати інформацію, що запитувалася в ньому.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Т.Р. Вівдиченко

А.Ю.Кучма