Справа № 592/19788/24
Провадження № 1-кп/592/191/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2026 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , 
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2024 за №42024202510000159, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Олексіївка Сумського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , водія автотранспортних засобів (автобуса) Хотінського ліцею Хотінської селищною ради Сумського району Сумської області, раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України;
у с т а н о в и в:
ОСОБА_6 30.08.2024 близько 11:30, керуючи автомобілем «ГАЗ 32212» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині вул. Ковпака в м. Суми в напрямку вул. Чернігівська, в району повороту до будинку №43 знехтував безпекою дорожнього руху, не вжив заходів при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість, аж до зупинки транспортного засобу, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей час переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому правої п`яткової кістки, яке кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Порушення п. 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) ПДР України, допущені водієм ОСОБА_6 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.
Обвинувачений ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні повторно, з участю захисника та забезпечений слуховим апаратом, своєї вини не визнав. Показав, що працює водієм шкільного автобуса, був задіяний головою Хотінської громади для евакуації людей. 30.08.2024 оглянув автомобіль та поїхав його заправити. Слідував на «Окко» по вул. Білопільський шлях. Рухався по вул. Ковпака, де кілька нерегульованих пішохідних переходів. Рухався в лівій полосі, зі швидкістю до 40 км/год. За одним з переходів, на відстані 10 м, є зупинка громадського транспорту. Оцінюючи обстановку, бачив кількох осіб на зупинці. Потерпіла стояла на зупинці спиною до проїзної частини, розвернулася і дорогою кілька метрів йшла в бік пішохідного переходу, потім пришвидшила темп і пішла навскоси до середини проїзної частини. На саму зебру потерпіла не заходила. Перед пішохідним переходом знизив ще швидкість, машина йшла накатом. Гадав, що потерпіла зараз пробіжить і він продовжить рух. Коли потерпіла добігла до середини дороги, то вона упала, він нажав на гальмо, машина зупинилась. Гальмівний шлях відсутній. Заперечує наїзд на потерпілу, тілесне ушкодження у неї могло виникнути через те, що вона бігла, могла підвернути ногу або ж від падіння. Вийшов з машини, потерпіла сиділа біля бамперу автомобіля, який на 5 м переїхав пішохідний перехід. Тобто він переїхав пішохідний перехід, за яким бігла потерпіла. Контакту автомобіля з потерпілою не було, відповідні пошкодження на т/з відсутні. Допоміг їй підвестися, перевів до узбіччя, посадив. Поблизу була жінка з телефоном в руках, яку попросив викликати швидку та поліцію. Медики забрали потерпілу у лікарню; працівники поліції складали схему місця події, фотографували, відправили його на огляд на стан сп`яніння. Телефоном слідчий повідомив, що потерпілу відпустили з лікарні додому, кримінальне провадження порушене не буде. Дружина телефонувала потерпілій та скинула їй на банківську карту 1 тис грн понесених витрат на лікування за вказівкою слідчого. В судове засідання по розгляду протоколу про адміністративне правопорушення потерпіла з`явилася на милицях, суддя закрила провадження. Під час досудового розслідування за його участі проводилось кілька слідчих дій, разом зі слідчим він виїздив на місце події, де проводилося вимірювання, він розповідав, де їхав, з якою швидкістю, де побачив потерпілу, як вона рухалась, автомобіль задіяний не був. Протоколи проведення слідчих експериментів він підписував, не читаючи, в тому числі через відсутність при собі окулярів та бажання швидше звідти поїхати; не вважав за необхідне перевіряти відображені слідчим виміри, оскільки це формальність, з місця події не втік, схема є. Під час проведення слідчих дій на місці ДТП безпекова ситуація не заважала їх проведенню, шахеди не літали. Слідчому та прокурора про свої вади слуху не повідомляв, під час вручення обвинувального акту зауважень щодо дій слідчого прокурору не висловлював. Раніше не притягався до кримінальної відповідальності, з тонкощами проведення досудового розслідування не обізнаний, право на захист не роз`яснювали.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 30.08.2024 близько 12:00 їхала в маршрутці №19 по вул. Ковпака, на зупинці вийшла. Підійшла до нерегульованого пішохідного переходу, подивилася спочатку наліво, там в другій смузі руху не дуже швидко їхала маршрутка, почала переходити дорогу. Перетинала проїзну частину прямо по пішохідному переходу, по відповідній розмітці Потім подивилася на праву сторону, бо вже доходила до середини дороги. Відчула удар, не зрозуміла, що сталося. Удар був в спину та ребра з лівого боку. Все відбувалося дуже швидко, самого моменту падіння не пам`ятає. Пам`ятає обвинуваченого, який стояв над нею запитував, чи все гаразд. Вона не змогла сама піднятися через сильний біль в нозі, обвинувачений допоміг їй перейти дорогу і посадив на обочині. Присутні там жінки викликали швидку, підійшла її подруга. Лікаря швидкої допомоги зробили їй знеболюючий укол, обстежили голову та руку, основна увага була прикута до ноги. В лікарні зробили рентген та надили рекомендації по лікуванню та відпустили додому. І вже під час чергового візиту інший лікар наклав їй гіпс. У неї також був синець на руці та збитий лікоть. Вказала, що стан дорожнього покриття був рівним, без виямок. Вона мала зручне взуття. Перетинала дорогу спокійним темпом. Перелом правої п`ятки отримала тому, що внаслідок удару її відкинуло, і весь удар від падіння прийшовся саме на праву ногу. Удар був сильним, оскільки підошва її кросівка звезена. Через декілька днів після падіння телефонувала дружина обвинуваченого, цікавилася її станом, скинула на картку 1 тис грн на лікування. Після цього ще пару разів телефонували, на пропозицію відшкодувати втрачений середній заробіток в сумі 40 000 грн не погодились. Слідчі дії за її участі проводились, вона на місці вказувала шлях автомобілю, швидкість, її рух, все фіксувалось, статист задіяний не був, на той час вона вже вправно користувалася милицями, і могла самостійно відтворити швидкість, з якою переходила дорогу. 
У судовому засіданні також досліджені надані стороною обвинувачення такі письмові докази:
-форма вивода повідомлення про подію, зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Сумського РУП ГУНП в Сумській області 30.08.2024 за №50565, з якого вбачається, що заявник ОСОБА_9 30.08.2024 об 11:34 повідомила на телефонну лінію 102 про те, що на пішохідному переході біля зупинки житлового масиву по вул. Ковпака автомобіль Газель н.з. НОМЕР_1 збив жінку (т.1 а.с. 68);
-форми вивода повідомлення про подію, зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Сумського РУП ГУНП в Сумській області 30.08.2024 за №59401, №50572, з яких вбачається, що працівники органу охорони здоров`я повідомили, що до травмпункту СМКЛ доставлена ОСОБА_4 , діагноз: забій правого гомілково-ступневого суглобу; закритий перелом правої гомілково-ступневої кістки, ссадно на правій верхній кінцівці у ділянці верхнього ліктьового суглобу справа (т.1 а.с. 68, 83-84);
-протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 30.08.2024 зі схемою та фототаблицею до нього, яким зафіксована обстановка на місці ДТП по вул. Ковпака, 43 в м. Суми, та з якого вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце на ділянці прямої горизонтальної проїзної частини по пр-ту Перемоги, яка призначена для руху транспортних засобів у двох напрямках, по дві смуги руху на кожній, загальною шириною 15,1 м; дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе чисте, світлий час доби; на проїзній частині наявна дорожня розмітка білого кольору: 1.1, 1б, 1.3, 1.14.1 згідно р.34 ПДР, видимість не обмежена; за орієнтир обрано лівий край дороги; зафіксовано положення автомобіля ГАЗ 32212 НОМЕР_1 , переднє ліве колесо якого розміщене на відстані 6,8 м, заднє ліве колесо на відстані 7,1 до лівого краю дороги; при огляді т/з пошкодження не виявлено (т.1 а.с.69-75); 
-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126551 від 10.09.2024 стосовно ОСОБА_6 за ст.124 КУпАП (т.1 а.с. );
-постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.09.2024 у справі №592/15335/24, якою провадження по справі щодо ОСОБА_6 за ст.124 КУпАП закрито на підставі ч.2 ст.284 КУпАП; матеріали справи направлено до Окружної прокуратури м. Суми для прийняття рішення відповідно до ст.214 КПК України; в мотивувальній частині якої зазначено, що в суді ОСОБА_6 вину визнав(т.1 а.с. 78-80);
-висновок лікаря травматолога ОСОБА_10 від 30.08.2024, згідно з яким ОСОБА_4 встановлений діагноз: забій правого г/ступневого суглобу, надані рекомендації по лікуванню (т.1 а.с. 86);
-консультативний висновок спеціаліста – лікаря-ортопеда-травматолога від 19.09.2024, згідно з яким ОСОБА_4 встановлений діагноз: закритий перелом правої п`яткової кістки без зміщення, значне порушення функції статики та ходи (т.1 а.с. 85);
-протокол комп`ютерної томографії від 19.09.2024 №5998, за висновком проведеного дослідження якого у ОСОБА_4 неконсолідований багатоуламковий перелом правої п`яткової кістки з вклиненням уламку без ознак формування кісткового мозолю (т.1 а.с. 87); 
-протокол проведення слідчого експерименту від 11.11.2024 зі схемою до нього з участю потерпілої ОСОБА_4 , під час якого вона на місці події повідомила про обставини ДТП, що перетинала проїзну частину по пішохідному переходу, відстань до автомобіля на момент виходу на нерегульований пішохідний перехід становила 60 м, швидкість автомобіля «Газель» становила близько 40 км/год, йшла спокійним кроком, коли дійшла до другої смуги руху, відчула удар в лівий бік, від якого впала на проїзну частину; вказала місце наїзду на відстані 6,4 м до правого краю проїзної частини та 2,6 м до рівня орієнтиру (т.1 а.с.88-90);
-протокол проведення слідчого експерименту від 07.11.2024 зі схемою до нього з участю свідка ОСОБА_6 , під час якого він на місці події повідомив про обставини ДТП, що рухався в другій смузі руху зі швидкістю 30 км/год, від зупинки громадського транспорту на проїзну частину вийшла дівчина, яка спочатку йшла вздовж краю дороги, а потім різко змінила напрямок свого руху до пішохідного переходу та прискорила свій темп, йшла під кутом, відразу застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не зміг; вказав місце наїзду на відстані 5,6 м до правого краю проїзної частини та 0,8 м до краю дорожньої розмітки зебра (т.1 а.с. 91-96);
-висновок експерта №1171 від 25.11.2024 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, згідно з яким в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ГАЗ-32212» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.3, 18.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали (т.1 а.с. 98-102);
-протокол проведення слідчого експерименту від 27.11.2024 зі схемою до нього з участю підозрюваного ОСОБА_6 , під час якого він на місці події повідомив про обставини ДТП, що рухався в другій смузі руху зі швидкістю 30 км/год, від зупинки громадського транспорту на проїзну частину вийшла дівчина, яка спочатку йшла вздовж краю дороги, а потім різко змінила напрямок свого руху до пішохідного переходу та прискорила свій темп, йшла під кутом, відразу застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не зміг; вказав місце наїзду на відстані 5,6 м до правого краю проїзної частини та 0,8 м до краю дорожньої розмітки зебра (т.1 а.с. 103-105);
-висновок експерта від 28.11.2024 №СЕ-19/119-24/18783-ІТ, згідно з яким у цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ГАЗ 32212 н.з. НОМЕР_1 повинен був діяти згідно з вимогами п.18.1 ПДР України; водій автомобіля ГАЗ 32212 н.з. НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.18.1 ПДР України; у діях водія автомобіля ГАЗ 32212 н.з. НОМЕР_1 вбачаються невідповідність вимогам п.18.1 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди; оцінка дій пішохода спеціальних знань не потребує і тому може бути виконана слідчими органами або судом самостійно відповідно до р.4 ПДР України (т.1 а.с. 106-111);
-судовий експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні висновок від 28.11.2024 №СЕ-19/119-24/18783-ІТ підтримав та роз`яснив, що вихідних даних, перелік яких зазначено у мотивувальній частині, було достатньо для надання висновку. При проведенні дослідження був проаналізований комплекс наданих вихідних даних, проводилася оцінка повноти цих даних, клопотання про витребування додаткових даних не порушувалось. Вихідні дані задані окремим розділом – з постанови слідчого, який проаналізував матеріали, встановив ці параметри, на підставі яких була проведена експертиза. Суперечностей між заданими вихідними даними та наданими матеріалами кримінального провадження, в тому числі поясненнями потерпілої, обвинуваченого, слідчими експериментами за їх участі, не було. Остаточна зупинка автомобіля за пішохідним переходом не спростовує того, що наїзд стався безпосередньо в межах пішохідного переходу, оскільки для спрацювання гальмівної системи потрібен певний час, протягом якого автомобіль долає відстань. Не виключається також відсутність характерних для ДТП пошкоджень на автомобілі, якщо контактна взаємодія була недостатньою для руйнування чи деформації деталі, або ж малопомітні пошкодження могли бути не зафіксовані особою, яка проводила такий огляд;
-висновок судово- медичного експерта №2036 від 22.11.2024, згідно з яким під час знаходження ОСОБА_4 на обстеженні КНП «ЦМКЛ» СМР виявлені тілесні ушкодження: перелом правої п`яткової кістки; дане ушкодження утворилося в результаті дії тупого предмета, про що свідчить його характер, та могло утворитися при ДТП; дане тілесне ушкодження не було небезпечним для життя, спричинило тривалий розлад здоров`я та за цими ознаками відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; зазначене тілесне ушкодження могло утворитися в термін, вказаний в постанові (30.08.2024), що підтверджується даними медичної документації (т.1 а.с. 115);
-судово-медичний експерт ОСОБА_12 у судовому засіданні висновок №2036 від 22.11.2024 підтримала та роз`яснила, що виявлений у потерпілої перелом правої п`яткової кістки не міг утворитися в результаті падіння з висоти власного зросту. Це найміцніша та наймасивніша кістка стопи. Перелом цієї кістки є можливим тільки внаслідок сильного удару, від дії тупого предмету тощо. Якщо потерпіла підвернула ногу, то перелом був би вище. Якщо потерпіла сама упала, міг бути вивих, а не такий перелом. Якщо вона йшла, спотикнулась і впала, вона мала вдаритись руками, колінами, грудною кліткою, але не п`яткою. Сама собі завдати такого ушкодження вона не могла. Механізм ДТП не досліджувався, проте внаслідок падіння від удару з прискоренням вказаний перелом міг бути отриманий. Висновок був наданий на підставі наявної медичної документації ОСОБА_4 , безпосередньо потерпілу не досліджувала. Вихідних даних було достатньо. 30.08.2024 при рентгенологічному дослідженні було встановлено перелом правої п`яткової кістки без зміщення. Опису інших ушкоджень, виявлених у потерпілої, медична документація не містила. 
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно того, що наїзду на потерпілу не відбулося, вона сама впала, перебігаючи проїзну частину поза межами пішохідного переходу не заслуговують на увагу суду, оскільки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та спростовуються дослідженими доказами. Зокрема, показаннями потерпілої, даними протоколу огляду місця події, слідчих експериментів, висновку судово-медичної експертизи та роз`ясненнями експерта, згідно з якими виявлений у потерпілої перелом правої п`яткової кістки утворився в результаті дії тупого предмета та міг утворитися при ДТП, зокрема, внаслідок падіння від удару з прискоренням, та не могло утворитися через падіння з висоти власного зросту, незручного взуття тощо.
Доводи сторони захисту про недопустимість доказів також не заслуговують на увагу суду. Так, згідно з консультативним висновком спеціаліста від 30.01.2025 ОСОБА_6 встановлений діагноз: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІІ-ІV cт, рекомендовано слухопротезування. Відомості про те, що на час проведення слідчих експериментів 07.11.2024 та 27.11.2024 ОСОБА_6 мав такі вади слуху, що унеможливлювало проведення цієї слідчої дії, усвідомлення ходу її проведення і фіксації результатів, матеріали справи не містять. Про свої вади слідчому ОСОБА_6 не повідомляв; протоколи про проведення слідчих експериментів та схеми до них будь-яких зауважень, застережень щодо відображених у них відомостей та вимірів, не містять. В судовому засіданні обвинувачений повідомив, що безпекова ситуація дозволяла проводити ці слідчі дії в умовах оголошеної повітряної тривоги. 
Слідчий експеримент з участю потерпілою ОСОБА_4 проведений у відповідності до вимог ст.240 КПК України; безпідставними є доводи захисника щодо недостовірності зафіксованих під час проведення вказаної слідчої дії місця наїзду, траєкторії руху та швидкості по пішохідному переходу через проїзну частину. Відмінності між продемонстрованими обвинуваченим та потерпілою відомостями щодо ДТП зумовлені суб`єктивними особливостями фіксації в пам`яті цих осіб обставин події.
Не заслуговують на увагу суду доводи захисника про недостовірність та недопустимість висновку експерта від 28.11.2024 №СЕ-19/119-24/18783-ІТ, оскільки відсутні підстави вважати, що вихідні дані, на підставі яких сформовано висновок експерта, отримані у не визначеному законом порядку збирання доказів. Наданих для дослідження матеріалів та вихідних даних було достатньо для експертного дослідження. Суперечності та інші негативні чинники у постанові про призначення експертизи та інших джерелах вихідних даних експертом не встановлено. Зміст висновку експерта цілком відповідає вимогам ст. 101, 102 КПК, і містить необхідні відомості щодо механізму спричинення ДТП. Вказаний висновок складений атестованим експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову або ухилення від дачі висновку.
Водночас, долучений до матеріалів кримінального провадження висновок експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження від 10.12.2025 №84, проведений за клопотанням захисника, суд до уваги не бере, оскільки вихідні дані, на підставі яких сформовано висновок експерта, зокрема, власноручні показання ОСОБА_6 , надані 06.11.2025 у приміщенні Хотінської селищної ради, отримані у не визначеному законом порядку збирання доказів. 
Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Так, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, є нетяжким злочином з необережною формою вини до наслідків у виді тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст.ст. 66, 67 КК України - не встановлено.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 особою віком 58 років, раніше не судимий, одружений, працює водієм автотранспортних засобів (автобуса) Хотінського ліцею Хотінської селищною ради Сумського району Сумської області, з 02.09.2024 призначений на посаду водія КЗ «Центр надання соціальних послуг» Хотінської селищної ради на 0,5 ставки за сумісництвом, має статус внутрішньо переміщеної особи, притягався до адміністративної відповідальності 30.08.2024 за ч.3 ст.121 КУпАП, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, станом 14:00 30.08.2024 в стані сп`яніння не перебував, за місцем мешкання та роботи характеризується виключно позитивно, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу під час мобілізації не призивався (т.1 а.с. 116-128, т.2 а.с. 45-46); згідно з висновком органу пробації виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі (т.1 а.с. 31-32) 
Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді виправних робіт з позбавленням права керувати транспортними засобами.
В судовому засіданні обвинувачений неодноразово повідомляв про свій скрутний матеріальний стан, втрату всього майна і вимушену евакуацію, що унеможливлює застосування щодо нього покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, про призначення якого просив прокурор. 
Обвинувачений офіційно працевлаштований, зі слів останнього, своїх обов`язків не виконує через запроваджений простій, проте отримує 2/3 посадового окладу; отже відрахування у розмірі 10 відсотків із суми заробітку ОСОБА_6 не становитиме надмірного тягаря та відповідатиме принципу індивідуалізації призначеного покарання, буде справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Щодо вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 100 000 грн відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Ухвалою суду від 04.08.2025 залучено у якості співвідповідача за цивільним позовом ОСОБА_4 Хотінську селищну раду Сумського району Сумської області та третю особи з боку відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТДВ «СК «Гардіан».
Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду просив відмовити у задоволенні позову.
У відзиві на позов представник Хотінської селищної ради ОСОБА_8 у задоволенні позову ОСОБА_4 просив відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.
Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій за рахунок обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із заподіянням їй тілесних ушкоджень, відчуттям болю та певних переживань, порушенням звичного способу життя через тривале лікування, тому враховуючи характер немайнових втрат, глибини фізичних та душевних страждань, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, а також обставини даної ДТП, добровільну участь ОСОБА_6 у сплаті вартості лікування у сумі 1 000 грн, з врахуванням вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір заподіяної ОСОБА_4 моральної шкоди, який підлягає компенсації ОСОБА_6 , становить 50 000 грн.
При цьому, визначені ст.ст. 1172, 1187 ЦК України підстави для відшкодування Хотінською селищною радою заподіяної потерпілій ОСОБА_4 моральної шкоди відсутні, оскільки станом на 30.08.2024 обвинувачений ОСОБА_6 в трудових відносинах з Хотінською селищною радою не перебував, а автомобіль ГАЗ 33212 н.з. НОМЕР_1 з 09.11.2023 на підставі рішення Хотінської селищної ради перебуває на балансі КЗ «Центр надання соціальних послуг» Хотінської селищної ради (т.1 а.с. 198-199).
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 12 270,96 грн (т.1 а.с.98, 107).
Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік з відрахуванням 10% із суми його заробітку в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в сумі 12 270,96 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія виробку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_13