Справа № 755/2968/26
1-кп/755/951/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026105040000082 від 27.01.2026 року, за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої реабілітологом, розлученої, маючої на утриманні дитину 2010 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, місці та час, але не пізніше 27.01.2026 року, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 року, домовилася із невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, у великому розмірі, для власного вживання без мети збуту та реалізуючи свій злочинний умисел, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 00 години 55 хвилин 27.01.2026 року, незаконно придбала поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку почала незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту. Того ж дня, приблизно о 00 годині 55 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці за адресою: м. Київ, 7-а Садова (Русанівські сади), неподалік буд. № 7, була виявлена, затримана працівниками патрульної поліції та в подальшому, за вказаною адресою, у період часу з 02 години 38 хвилин до 02 години 46 хвилин, проведено особистий обшук останньої, у ході якого, з лівої кишені її куртки виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилася порошкоподібна речовина світлого кольору, яку вона незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту. Згідно з висновком експерта, надана на дослідження речовина містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 1,872 г., що є великим розміром.
Амфетамін, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», в «Таблиці II» Список № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено», є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.
Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, у великому розмірі настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці величини, а саме: 1,5 г.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнала у повному обсязі та показала, що за півроку до події вона вживала психотропні речовини приблизно 2-3 рази у зв`язку зі складними сімейними обставинами та після її затримання працівниками поліції, вона усвідомила свої незаконні дії, про які шкодує та не бажає, щоб у подальшому, вона була поганим прикладом для своєї доньки. На даний час, вона звернулась за допомогою до лікаря-психіатра у зв`язку з депресивним станом і психотропні речовини більше не вживає. Розуміє, що її дії були незаконними, у скоєному щиро каялася та зазначила, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місця скоєння нею кримінального правопорушення, відповідають дійсності та вона не оспорює будь-які фактичні обставини.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, а саме: висновку експерта № СЕ-19/111-26/4326-НЗПРАП від 03.02.2026 року; постанов про визнання та приєднання речових доказів від 27.01.2026 року та 04.02.2026 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що вона своїми умисними діями вчинила незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах, тому, знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. 
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про її особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаялася, вину визнала повністю, раніше не судима.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому та те, що має на утриманні неповнолітню дитину (ч. 2 ст. 66 КК України - при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченої до вчиненого (її щире каяття, вину визнала повністю), раніше не судима, працює, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н., зокрема, у судовому засіданні прокурор прохав призначити обвинуваченій міру покарання у виді штрафу, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. 
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі виклавденого та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-26/4326-НЗПРАП від 03.02.2026 року в розмірі 3 565 гривні 60 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: речовину, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 1,872 г (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів, разом із залишками попереднього упакування поміщено до полімерного пакету КНДЕКЦ № 6655387), що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити;
- мобільний телефон марки «Iphone 15», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , зі стартовим пакетом «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , зеленого кольору, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_4 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2026 року на майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 15», ІМЕІ: НОМЕР_1 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , шляхом заборони розпорядження та користування майном, - скасувати після набрання вироком законної сили. 
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. 

Головуючий суддя: