Справа № 743/334/26
Провадження №3/743/163/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року селище Ріпки

Суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Макаревич Я.М., розглянувши у відкриому судовому засіданні в селищі Ріпки справу про адміністративне правопорушення, вчинене: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , 
кваліфіковане за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612962 від 12.03.2026 12.03.2026 об 11 годині 08 хвилини по вулиці Любецька в селищі Ріпки водій був без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керувати таким транспортом, повторно протягом року, чим порушив вимоги підпункту а) пункту 2.1 ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 5 статті 126 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи.
Зважаючи на викладене суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності  ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддею досліджено всі обставини справи у їх сукупності, які підтверджуються зібраними доказами, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612962 від 12.03.2026, копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612933 від 12.03.2026, копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 628828 від 03.11.2025, довідці начальника СРПП ВП № 2 (с-ще Ріпки) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Миколи Орешка.
Частинами 1, 2 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.
Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а, звернув увагу на те, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно встановити як факт правопорушення, так і вину особи у його вчиненні, що має бути підтверджено належними доказами.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
У відповідності до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
У відповідності до вимог пункту 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
При цьому, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.
Таким чином, доказуванню в даній справі підлягає безпосередній факт керування особою транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 612962 від 12.03.2026 в описі установлених даних не зазначено, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а доказів щодо цього матеріали справи не містять.
Суддя не вправі брати на себе тягар доказування, а має розглядати справу виключно в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку, застосовуючи критерій доведення «поза розумним сумнівом» суддя приходить до висновку про недоведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та необхідність закриття провадження в справі.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП необхідно закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 126, 221, 245-249, 251, 252, 276-279, 280, 283-285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого на оскарження.
Суддя Я.М. МАКАРЕВИЧ