Справа № 420/39836/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №155350018726 від 05.11.2025 року щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального страхового стажу періодів роботи: з 05.08.1982 по 02.11.1983 в Обласній лікарні м. Орла Міністерства охорони здоров`я РРФСР на підставі записів 1-2 трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1982 на посаді медичної сестри дитячого хірургічного відділення; з 14.02.1984 по 08.02.1996 в Міській лікарні №7 на підставі записів 3-4 трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1982 на посаді сестри медичної дитячого відділення Міської лікарні №7; з 01.06.2023 по 19.02.2024 (дату досягнення пенсійного віку) в Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» та виплати одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на дату її призначення;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вирішити питання про зарахування до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: з 05.08.1982 по 02.11.1983 в Обласній лікарні м. Орла Міністерства охорони здоров`я РРФСР на підставі записів 1-2 трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1982 на посаді медичної сестри дитячого хірургічного відділення; з 14.02.1984 по 08.02.1996 в Міській лікарні №7 на підставі записів 3-4 трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1982 на посаді сестри медичної дитячого відділення Міської лікарні №7; з 01.06.2023 по 19.02.2024 (дату досягнення пенсійного віку) в Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" станом на дату її призначення та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2025 року про нарахування і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на день призначення й прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду;
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2422,4 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень;
Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у даній справі в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до суду письмовий звіт про його виконання у строк, визначений судом. 
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 28.10.2025 року вона звернулася до органів пенсійного фонду із заявою про нарахування та виплату одноразової допомоги в розмірі 10 призначених пенсій, на підставі п. 7-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як працівника у сфері охорони здоров`я. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.11.2025 року позивачці було відмовлено у виплаті вказаної допомоги, у зв`язку із відсутністю необхідного розміру страхового стажу, а саме за рішенням визначено що наявний спеціальний стаж складає 27 років 3 місяці 25 днів. Позивачка не погоджується з вказаним рішенням, вважає його протиправним, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Ухвалою суду від 25.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
12.01.2026 року від представника відповідача, ГУ ПФУ в Полтавській області, надійшов відзив на позов, згідно з яким, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Як встановлено Головним управлінням ПФУ в Полатвській області, стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років становить 27 років 3 місяці 25 днів, у зв`язку з чим відсутні підстави для призначення грошової допомоги відповідно до п.7.1 розділу Х Закону № 1058 в розмірі 10 місячних пенсій. Відтак, Головним управлінням ПФУ в Полтавській області прийнято рішення про відмову у призначенні допомоги.
Від представника третьої особи надійшли пояснення у справі згідно з якими ГУ ПФУ в Одеській області підтримує доводи, що наведені у відзиві на позов.
Від позивачки надійшли додаткові пояснення у справі.
Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком з 20.02.2024 року.
28.10.2025 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п.7.1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, як працівнику охорони здоров`я.
Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
05.11.2025 року ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення про відмову у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального страхового стажу. Згідно наданих документів, стаж за вислугу років складає – 27 років 3 місяці 25 днів. 
Відповідно до оскарженого рішення до спеціального стажу позивачки не були враховані наступні періоди роботи: 
з 14.02.1984 по 07.02.1996 в Державній лікарні № 7 на підставі записів 3-4 трудової книжки НОМЕР_2 від 09.08.1982, оскільки відсутні відомості про перебування у відпустці без збереження заробітної плати; 
з 01.06.2023 по 19.02.2024 (дату досягнення пенсійного віку) в Державній установі "Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В П. Філатова Національної академії медичних наук України" оскільки вище зазначене підприємство не відноситься до закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності, передбачених Переліком 909 та Наказом 385. Документи про відношення вище зазначеної установи до закладу охорони здоров`я заявницею не надані.
Позивачка із вказаним рішенням не погоджується, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) є спеціальним законом, яким визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058, закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 7-1 р. XV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон - № 1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Згідно із п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (Перелік № 909)), незалежно від віку.
Відповідно до п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок № 1191) до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" і "ж" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком № 909.
Згідно із п.5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 01 жовтня 2011 року, призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19.03.2019 року у справі № 466/5637/17.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Згідно з п. 1 та п. 2 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , у період з 05.08.1982 по 02.11.1983 р.р. позивачка працювала медичною сестрою дитячого хірургічного відділення «Обласної лікарні м. Орла Міністерства охорони здоров`я РРФСР»; з 14.02.1984 по 08.02.1996 р.р. – медичною сестрою дитячого відділення «Міської лікарні №7»; - з 08.02.1996 по 31.05.2023 р.р. – медичною сестрою Клініко-діагностичного консультативного центру Українського науково-практичного об`єднання «Медицина транспорту» (05.04.1999 реорганізований в «Діагностичний центр при Чорноморській центральній басейновій клінічній лікарні», 27.12.2002 р. перейменована в «Одеський обласний медичний центр» (03.11.20203 р. переведена на посаду старшої медичної сестри), 06.10.2005 р. – «Одеський обласний консультативно-діагностичний центр», 16.06.2017р. перетворено у комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний консультативно-діагностичний центр» Одеської обласної ради»); - з 01.06.2023 по 19.02.2024 р.р. (на дату досягнення пенсійного віку) і по теперішній час – медичною сестрою відділення фізіотерапевтичних методів лікування та ультразвукової діагностики в Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України».
Трудова книжка позивача містить записи про роботу на відповідних посадах у вказані періоди та є основним документом, що підтверджує спеціальний страховий стаж роботи ОСОБА_1 . 
Відсутність у відповідача відомостей щодо окремих умов проходження роботи позивачкою, зауваження щодо оформлення трудової книжки не може бути підставою для не зарахування страхового стажу, оскільки приписами Порядку №637 передбачено, що обов`язок щодо встановлення наявності трудового стажу у особи, у випадку виникнення сумнівів чи зауважень управління ПФУ, лежить на відповідному органі ПФУ.
Щодо доводів відповідача про те, що Державна установа "Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В П. Філатова Національної академії медичних наук України" не відноситься до закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності, передбачених Переліком 909 та Наказом 385, суд зазначає наступне.
В свою чергу перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 (далі-Перелік №909).
Так, у розділі 2 "Охорона здоров`я" Переліку №909 визначено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років.
При цьому у розділі 2 "Охорона здоров`я" до Переліку віднесено заклади і установи охорони здоров`я: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
Визначення поняття "заклад охорони здоров`я" міститься у статті 3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" №2108-XII від 19 листопада1992 року, згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом доступу 564214492884, за яким ДЕРЖАВНА УСТАНОВА "ІНСТИТУТ ОЧНИХ ХВОРОБ І ТКАНИННОЇ ТЕРАПІЇ ІМ. В.П.ФІЛАТОВА НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ" за організаційноправовою формою є державною організацією (установою, закладом), засновником якої є НАЦІОНАЛЬНА АКАДЕМІЯ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ до видів діяльності якої відноситься, у тому числі, 86.10 Діяльність лікарняних закладів; 86.22 Спеціалізована медична практика.
З огляду на лист Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» від 02.12.2025 року № 01-918, Установа на підставі п. 4.1 Статуту, здійснює медичну практику, надає спеціалізовану медичну допомогу населенню на базі клінічного та поліклінічного підрозділів Установи.
Таким чином, на думку суду. Безпідставними є доводи відповідача з приводу того, що Державна установа "Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В П. Філатова Національної академії медичних наук України" не відноситься до закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності, передбачених Переліком 909 та Наказом 385.
Таким чином, з урахуванням викладеного, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №155350018726 від 05.11.2025 року.
Щодо періоду, який має бути враховано відповідачем під час потворного розгляду заяви позивачки, суд зазначає, що він складає: з 14.02.1984 по 08.02.1996 в Міській лікарні №7 на підставі записів 3-4 трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1982 на посаді сестри медичної дитячого відділення Міської лікарні №7; з 01.06.2023 по 19.02.2024 (дату досягнення пенсійного віку) в Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України», - оскільки саме цей період є спірним. Згідно з оскаржуваним рішенням.
Таким чином, наявні підстави для часткового задоволення вимог позивачки про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 14.02.1984 по 08.02.1996 в Міській лікарні №7 на підставі записів 3-4 трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1982 на посаді сестри медичної дитячого відділення Міської лікарні №7; з 01.06.2023 по 19.02.2024 (дату досягнення пенсійного віку) в Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" станом на дату її призначення та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2025 року про нарахування і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на день призначення й прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд встановив, що за звернення до суду із вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у сумі 2422,40 грн., проте з урахуванням часткового задоволення позову з відповідач на користь позивачки має бути стягнуто 2000,00 грн. судового збору.
Також, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу, однак не надає доказів на їх підтвердження.
Також, в прохальній частині позову позивачка просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачено положеннями ст.382 КАС України, відповідно до ч.1 якої суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч.ч. 1, 2,3 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
З урахуванням наведених положень КАС України, суд робить висновок про задоволення заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, код ЄДРПОУ 13967927) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №155350018726 від 05.11.2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 14.02.1984 по 08.02.1996 в Міській лікарні №7 на підставі записів 3-4 трудової книжки НОМЕР_1 від 09.08.1982 на посаді сестри медичної дитячого відділення Міської лікарні №7; з 01.06.2023 по 19.02.2024 (дату досягнення пенсійного віку) в Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" станом на дату її призначення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2025 року про нарахування і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на день призначення й прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2000,00 грн.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у строк протягом шістдесяти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від у справі № 420/39836/25.
Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений та підписаний судом 27.02.2026 року.

Суддя Н.В. Бжассо