Справа № 930/2769/25
Провадження № 22-ц/801/571/2026
Категорія: 47
Головуючий у суді 1-ї інстанції Богоніс Н. Я.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року	Справа № 930/2769/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.
суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,
розглянувши матеріали цивільної справи № 930/2769/25 у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи матеріали цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної шкоди, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2025 року про повернення позовної заяви постановлену за головування судді Богоніс Н. Я.,

встановив:
Короткий зміст вимог
До Немирівського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 про відшкодування завданої моральної шкоди.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 21.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху. 
Як недоліки, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України, судом зазначено, що позовна заява не містить: повного найменування (для юридичних осіб), місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача; обґрунтованого розрахунку суми, що стягуються; переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Крім того, позивачем не надано копії позовної заяви та копії документів долучених до позову, для відповідача, а також всіх наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Крім того, до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" фізичною особою за подання до суду позовної заяви майнового характеру має бути сплачено судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову визначається сумою, яка стягується.
Оскільки позивач просив стягнути за рахунок державного бюджету, на його користь, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 800 000 (вісімсот тисяч) гривень 34 коп, тому йому потрібно було сплатити судовий збір в сумі – 8000,00 (вісім тисяч) грн.
Позивачу був наданий строк для усунення недоліків тривалістю сім днів з дня отримання копії ухвали.
Копія ухвали суду від 21.11.2025 року була вручена позивачу 02.12.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
10.12.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 щодо виконання ухвали суду, до якої він долучив два примірника позовної заяви в новій редакції. Разом з тим, недоліки, які були вказані в ухвалі про залишення без руху позовної заяви не усунуті.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2026 року заяву повернуто заявнику.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником не виконано вимог статей 175, 177 ЦПК України, а подана ним заява не може вважатись усуненням недоліків. 
Відтак, ОСОБА_2 не усунув недоліків заяви, що є підставою для її повернення відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
 
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права та безпідставно повернув заяву. 
Заявник указує, що подав до суду заяву про усунення недоліків, у якій зазначив про неправильне тлумачення та застосування судом норм ЦПК України. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви заявникові (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до частини третьої статті 175ЦПК України позовна заява повинна містити, серед іншого: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок регулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно з частиною третьої, четвертої статті 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У відповідності до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, остання вважається неподаною і повертається позивачеві.
Суд установив, що ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 21.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху
10.12.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_2 щодо виконання ухвали суду, до якої він долучив два примірника позовної заяви в новій редакції. Разом з тим, недоліки, які були вказані в ухвалі про залишення без руху позовної заяви не усунуті. Так, позивач: не сплатив судовий збір; не наддав суду копії доказів, які вказав серед додатків до позовної заяви; не вказав повного найменування (для юридичних осіб), місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача; не надано обґрунтованого розрахунку суми, що стягуються; не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких вказано серед додатків до позовної заяви.
Судом встановлено, що залишилися невиконаними вимоги ухвали суду першої інстанції, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України. 
Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і без-стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як джерело права.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року). 
Окрім того, повернення заяви не перешкоджає ОСОБА_2 повторно звернутися із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. 
Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвала суду постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 – 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2026 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Головуючий І.В. Міхасішин 

Судді: Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська