Окрема думка

12.03.26 
Cудді Першого апеляційного адміністративного суду Сіваченка І.В.стосовно рішення по справі № 200/5519/25

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2026 року апеляційну скаргу представника позивача Ковердяєвої Любові Володимирівни залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року у справі № 200/5519/25 - без змін.
На підставі ч.3 ст. 34 Кодексу адміністративного судочинства Украйни (далі - КАС України) висловлюю окрему думку стосовно цього судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.08.2025):
- визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом №15/14 від 15.06.2025 щодо відмови у наданні відстрочки від призову під час мобілізації ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за його заявою від 18.07.2025 та заяви від 10.06.2025 на виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року Справа №200/1141/25 та скасувати;
- зобов`язання комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п. 4 ч.1 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;
- зобов`язання комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 заяву від 18.07.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку відповідача.
Зазначає, що рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.07.2022 у справі №237/1239/22 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , розірваний шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлено місце проживання та подальше самостійне виховання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Додатковим Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.01.2023 у справі №237/1239/22 розглянута позовна вимога, рішення по якій не було прийнято в рішенні від 07.07.2022, та вирішено відібрати неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 у матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.
Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 13.04.2023 у справі №237/1239/22 виправлено помилку в додатковому рішенні від 12.01.2023 та вирішено відібрати неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 у матері ОСОБА_2 з позбавленням батьківських прав.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, однак відповідач щоразу йому відмовляв, у зв`язку з чим він неодноразово звертався до суду.
Після отримання чисельних рішень суду, які встановили протиправність рішень ІНФОРМАЦІЯ_5 , в липні 2025 року позивач знов звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з заявою про надання відстрочки від 15.07.2025, яка була розглянута та повідомленням від 22.07.2025 №15/526 та протоколом №15/14 від 15 червня 2025 року йому знов було відмовлено в наданні відстрочки у зв`язку з неможливістю направлення його на військово-лікарську комісії та вказано, що у зв`язку зі збройною агресією та захопленням м. Курахово, ІНФОРМАЦІЯ_6 не може виконувати частину функцій.
Вважає таке рішення відповідача протиправним, яке суперечить вимогам закону та порушує його права, тому просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року у справі № 200/5519/25 - без змін.

Апеляційний суд вважав, що аналіз положень Закону № 2232-XII, Порядку 1487, Порядку №560 дає можливості дійти висновку про те, що для вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач в межах спірних правовідносин, зобов`язаний був уточнити свої персональні данні щодо адреси задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), що останнім зроблено не було. 

Не погоджуюсь з наведеними висновками та вважаю, що в межах спірних правовідносин наявні підстави для задоволення позову.
Так, згідно оскаржуваного рішення відповідача позивачу відмовлено у наданні відстрочки від призову у зв`язку із неможливістю направити позивача на ВЛК та у зв`язку із необхідністю звернення із заявою про надання відстрочки до ТЦК та СП за фактичним місцем проживання.
Щодо першої підстави, її не можна визнати обґрунтованою, оскільки власне відповідач у мотивувальній частині рішенні зазначає, що до розгляду заяви про відстрочку до прийняття відповідною комісією рішення особи на ВЛК не направляються.
Пункт 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі – Порядок № 560) передбачає, що військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.
Тому не розгляд заяви про відстрочку позивача по суті або відмова у наданні відстрочки з мотивів неможливості направити останнього на ВЛК є необґрунтованими.
Щодо другої підстави, то пунктом 58 Порядку № 560 визначено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за м і с ц е м п е р е б у в а н н я н а в і й с ь к о в о м у о б л і к у заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Наявний у матеріалах справи військово-обліковий документ позивача свідчить, що він перебуває на обліку, як військовозобов`язаний, у відповідача.
Отже, аргументація відповідача у цій частині також є необґрунтованою.
Згідно діючого законодавства саме відповідач повинен був прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви позивача: має він чи не має право на відстрочку від призову на військову службу, відповідно, ухваливши рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.
Це зобов`язує його пункт 60 Порядок № 560: 
«Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом». 
Слід зауважити, що порушення правил військового обліку (не декларування свого фактичного місця проживання) не визначено законодавством як підстава для відмови у наданні відстрочки.
Інших підстав для відмови у відстрочці позивачу відповідачем не наведено.
При цьому посилання відповідача на те, що він згідно завдань та функцій Положення, не може здійснювати окремі заходи внаслідок того, що місто Курахове (де зареєстровано місце проживання позивача), яке належить до території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться на території активних бойових дій, не заслуговують на увагу, оскільки не доведені жодним чином.

За таких обставин вважаю, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Отже, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального права, тому останнє підлягало скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Суддя І.В. Сіваченко