Справа № 484/448/26
Провадження: № 1-кп/484/229/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 
секретар судового засідання - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026153110000011, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Троїцьке Любашівського району Одеської області, громадянина України, яка не заміжня, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, має базову середню освіту, не працює, інвалідності не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 
обвинуваченої – ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ:
21.01.2026 приблизно о 13:00 ОСОБА_5 перебував у гостях у обвинуваченої за адресою: АДРЕСА_2 . Під час вживання алкогольних напоїв між ними виникнув конфлікт, під час якого в останньої виникнув умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Реалізуючи задумане, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 умисно нанесла двома руками 2 удари у обличчя потерпілого ОСОБА_5 , який стояв обличчям до неї, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у виді забійних ран та саден обличчя, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями.
На підставі заяви ОСОБА_5 21.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026153110000011 внесені відомості за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 125 КК України з приводу того, що ОСОБА_6 21.01.2026 за адресою: АДРЕСА_2 нанесла йому тілесні ушкодження. 
Обвинувачена в судовому засіданні свою вину визнала та пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Потерпілий ОСОБА_5 приходив до неї допомагати по господарству. 21.01.2026 потерпілий перебував у неї. У обід вони випили спритні напої. В цей час потерпілий зневажливо висловився про військову форму, яка перебувала у її будинку та належала її синові, який загинув. Це її обурило, тому вона нанесла два удари руками у обличчя потерпілого. Після цього він впав та пішов від неї. Пізніше вони примирились. У вчиненому розкаялась, просила обрати покарання у виді штрафу, який вона зобов`язалась сплатити. 
Враховуючи те, що обвинувачена визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого їй органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що Кам`яномостівською селищною радою Первомайського району Миколаївської області 09.02.2026 складений актовий запис №04, причина смерті - двобічна пневмонія, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00056900045 від 04.03.2026. 
Крім визнання винуватості, вина обвинуваченої також підтверджується такими доказами. 
Відповідно до висновку експерта №18 від 26.01.2026 у ОСОБА_5 виявлені забійні рани і садно обличчі. Ці тілесні ушкодження могли утворитись 21.01.2026 від дії тупого(их), твердого(их) предмету (2-3 удари рукою, ногою тощо) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Такі тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитись не могли.
Отже, суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст. 125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до вимог, викладених в п. п.1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно із ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Прокурор просила суд призначити покарання обвинуваченій у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн. 
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає те, що вона визнала свою вину та щиро розкаялась.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд вважає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.125 КК України, у виді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази та витрати на залучення експертів відсутні, запобіжний захід не обрився.
Керуючись ст. ст.323,324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити, що обвинувачена має право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1