Справа № 127/37156/25
Провадження № 2/127/8695/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

25.02.2026 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В. В.,
за участі секретаря Карпенка А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниці, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, який мотивував тим, що 21.11.2022 між ТОВ «Кредити Готівкою» та ОСОБА_2 , було укладено договір про надання фінансового кредиту №КГ02-00022, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 2,00% від суми наданого кредиту за кожен день. Строк повернення кредиту до 05.12.2022.
Позивач зазначає, що Товариство свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів виконало належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером від 21.11.2022. В свою чергу відповідач в порушення умов договору невчасно та не в повній мірі сплачував проценти та не повернув кредитні кошти.
Сума неповернутого кредиту становить 60 320 грн., з яких: 3 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 57 320,00 грн. - заборгованість по процентах, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом.
В подальшому, 12.12.2023 між між ТОВ «ФК «ГЕФЕСТ» та ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №12122023. Відповідно до умов даного договору право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № КГ02-00022 від 21.11.2022 року, укладеним між ТОВ «КРЕДИТИ ГОТІВКОЮ» та ОСОБА_2 , було відступлено до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕФЕСТ».
Згідно з договором №13122023/1 про відступлення права вимоги від 13.12.2023 ТОВ Фінансова компанія «Гефест» відступило право вимоги за кредитними договорами ОСОБА_1 , в тому числі і за договором про надання фінансового кредиту №КГ02-0022 від 21.11.2022, укладеним між ТОВ "Кредити Готівкою" та ОСОБА_2 . Позивач вказує, що відповідач не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 01.07.2025 виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 60 320,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - тіло кредиту; 57 320,00 грн. - відсотки за користування кредитними коштами. Вказана сума заборгованості не погашена ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача, його вимога про погашення боргу залишена без реагування. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №КГ02-00022 від 21.11.2022 в розмірі 60 320,00 грн. 
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 19.12.2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Копію зазначеної вище ухвали, разом із копією позовної заяви з додатками, було направлено за місцем реєстрації відповідача, однак поштове відправлення повернулось до суду із зазначенням причини повернення: адресат відсутній за вказаною адресою.
Ухвалою суду від 21.01.2026 року справу переведено з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового засідання.
Позивач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи завчасно повідомлявся повісткою та оголошенням на офіційному сайті Судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом установлено, що 21.11.2022 між ТОВ «Кредити Готівкою» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового кредиту №КГ02-00022, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 2,00% від суми наданого кредиту за кожен день. Строк повернення кредиту до 05.12.2022.
Згідно з п.п. 2.2 договору, позичальник отримує готівкові кошти через каси кредитора, або шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок, який вказує позичальник при оформленні договору. Датою видачі кредиту є дата перерахування коштів з поточного рахунку кредитора на рахунок або через платіжні системи позичальнику або фактичного отримання ним готівкових коштів в касі відділення кредитора.
Факт отримання позичальником кредитних коштів у розмірі 3 000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 21.11.2022.
Відповідно до п. 1.7, 1.8 договору, кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, позичальник зобов`язувався повернути в касу або на рахунок кредитора (в т. ч. через термінальну мережу), відповідно до «Графіку внесків за Договором», що є додатком №1 до цього договору, єдиним платежем, який включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та нарахованих процентів. Розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки складає 730%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання цього договору, за умови повернення його в строки згідно графіку платежів за договором, складає 3 840,00 грн.
Проценти за користування кредитними коштами нараховуються кредитором на фактичний залишок заборгованості кредитних коштів відповідно до ставки, про яку вказано в п. 1.6 цього договору. При розрахунку враховується день надання та не враховується день повернення. При розрахунку процентів використовується фактична кількість днів користування кредитом, а кількість днів у році приймається як 360 днів (п. 2.6 договору).
В разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж 6 день від дати, визначеної в Графіку внесків за договором позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 50 грн. за кожен факт порушення умов договору (п. 4.2 договору).
Відповідно до п. 2.7 договору, у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжити нарахування процентів за користування коштами у розмірі встановленому п. 1.6 договору, аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 календарних днів, кредитор залишає за собою право у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника припинити нарахування процентів за простроченим кредитом.
12.12.2023 між ТОВ «Кредит Готівкою» та ТОВ Фінансова компанія «Гефест» укладено договір про відступлення прав вимоги №12122023, відповідно до якого ТОВ «Кредит Готівкою» відступило ТОВ Фінансова компанія «Гефест» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором про надання фінансового кредиту №КГ02-00022 від 21.11.2022 укладеним з ОСОБА_2 .
В свою чергу, 13.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» на підставі договору відступлення права вимоги №13122023/1 від 13.12.2023 відступило ОСОБА_1 право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за договором про надання фінансового кредиту №КГ02-00022 від 21.11.2022, укладеним з ОСОБА_2 на суму 60 320,00 грн.
Відповідно до абз. 2 п. 1.5 вказаних договорів, відступлення права вимоги за цим договором вважатиметься здійсненим з моменту повного виконання цесіонарієм зобов`язання по оплаті прав, що відступаються.
Згідно п. 1.3 договору відступлення права вимоги №12122023 від 12.12.2023, право вимоги за кредитними договорами, визначеними в п. 1.1, оцінюються сторонами у розмірі 135 714,67 грн. без ПДВ.
Відповідно до п. 1.3 договору відступлення права вимоги №13122023/1 від 13.12.2023, право вимоги за кредитними договорами визначеними в п. 1.1, оцінюються сторонами у розмірі 60 962,00 грн. без ПДВ.
Факт виконання зобов`язання по оплаті прав за вищевказаними договорами відступлення прав вимоги підтверджується платіжною інструкцією №346687221 від 12.12.2023 та квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» 9326-8589-0344-5519 від 13.12.2023.
Договори є правомірними, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
Матеріали справи не містять жодних доказів повідомлення боржника про заміну кредитора за договором про надання фінансового кредиту №КГ02-00022 від 21.11.2022 як за договором факторингу, так і за двома договорами відступлення права вимоги. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Щодо суми заборгованості по вказаному договору, то слід зазначити таке.
Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача за договором про надання фінансового кредиту №КГ02-00022 від 21.11.2022 станом на 01.07.2025 становить 60 320,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. - тіло кредиту; 57 320,00 грн. - відсотки за користування кредитними коштами.
Згідно з п.1.5 договору, кредитні кошти були надані відповідачу строком на 14 днів, а саме 21.11.2022 по 05.12.2022. Днем кінцевого повернення кредиту є 05.12.2022.
Проценти нараховані за період з листопада 2022 року по червень 2025 року включно, тобто включаючи період в межах строку кредитування та після закінчення такого строку.
Разом з тим, нарахування відсотків за межами строку кредитування, не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором, якщо інше не передбачено самим кредитним договором.
При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України).
Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема в постановах від 23 жовтня 2019 року в справі №456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року в справі №752/12685/15-ц.
У постанові від 23 травня 2018 року по справі №910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. Отже, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Відповідно до п. 2.7 договору, у разі неповернення кредиту (повністю або частково) після закінчення строку користування кредитом, кредитор має право продовжити нарахування процентів за користування коштами у розмірі встановленому п. 1.6 договору, аж до моменту повного фактичного погашення кредиту. У разі якщо прострочення кінцевого строку повернення кредиту триває більше 30 календарних днів, кредитор залишає за собою право у будь-який час, без необхідності додаткового повідомлення позичальника припинити нарахування процентів за простроченим кредитом.
Отже, цим пунктом договору сторони встановили відповідальність за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, а тому позивач не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, які можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України.
Наведене свідчить про те, що нарахування відсотків після закінчення строку користування кредитом за неправомірне користування коштами та їх розмір визначено сторонами договору і такий розмір процентів встановлений на рівні процентів за правомірне користування коштами.
Отже, заборгованість по процентах за користування кредитними коштами за листопад 2022 року та грудень 2022 року складає 2 460,00 грн.
Враховуючи вищевикладені обставини, перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення умов кредитного договору щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків як в межах строку визначеного кредитним договором, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №КГ02-00022 від 21.11.2022 в загальній сумі 5 460 грн., з яких: 3 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2 460,00 грн. - заборгованість по відсотках.
Крім того, згідно із ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 109,61 грн. (пропорційно задоволеним вимогам) зважаючи на те, що позивач як особа з інвалідністю ІІ групи був звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 259, 268, 273-282, 354 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №КГ02-00022 від 21.11.2022 в загальній сумі 5 460 (п`ять тисяч чотириста шістдесят) гривень, з яких: 3 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2 460,00 грн. - заборгованість по відсотках.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 109,61 грн.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення апеляційної скарги.
Повний текст рішення суду виготовлено 25.02.2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: