ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 684/506/25
Провадження № 22-ц/820/780/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Плінська І.П. 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 січня 2026 року в складі судді Гринчук С.М. 
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано 10 червня 2014 року, сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З червня 2013 року ОСОБА_3 проживає з матір`ю, а батько ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дочки, не спілкується з нею, не цікавиться її життям. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не підтримує контакт з дитиною. ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивачки, вона робить усе необхідне для її всебічного розвитку, на неї покладена уся відповідальність за виховання дитини. ОСОБА_1 ніколи не перешкоджала відповідачу спілкуватися з дочкою. Внаслідок невиконання відповідачем батьківських обов`язків страждає дитина, яка по суті не має батька, порушуються її права та інтереси. ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тому просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 січня 2026 року відмовлено в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – орган опіки і піклування Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про позбавлення батьківських прав.
Попереджено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і покласти на орган опіки та піклування Старосинявської селищної ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та направити справу для розгляду до Корольовського районного суду міста Житомира за встановленою підсудністю. Вказує, що через соціальні мережі знайшла контакт відповідача, зв`язалася з ним та поспілкувалася з відповідачем та його дружиною, відповідач повідомив їй про своє зареєстроване місце проживання. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 2018 року в АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа, де і проживає, що підтверджується довідкою №1827-1888 від 12.04.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Під час розгляду справи в суді першої інстанції їй не було відомо про зареєстроване місце проживання відповідача. Вказану довідку вона отримала від відповідача 21.01.2026 року, що підтверджує скриншот з месенджера вайбер. Вона та її представник не заявили про непідсудність справи при розгляді справи судом першої інстанції, оскільки не були обізнані про зареєстроване місце проживання відповідача. Справа не підсудна Старосинявському районному суду, а підсудна Корольовському районному суду міста Житомира.

Учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи. 
Представниця апелянтки у поданій заяві просила справу розглядати без участі сторони апелянта, апеляційну скаргу підтримують.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
10 червня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. 
Згідно з Декларацією №0001-Н2Т2-5А10 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу пацієнту ОСОБА_3 , її законним представником є ОСОБА_1 , відомості про інших осіб відсутні.
Відповідно до характеристики Дашковецького ліцею Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_3 навчається в 10 класі, мати ОСОБА_1 бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини та забезпечує відвідування навчальних екскурсій, забезпечує високий рівень навчання учениці. Батько ОСОБА_2 з сім`єю не проживає та не спілкується з дочкою, у її вихованні участь не бере, з класним керівником на зв`язок не виходив та на батьківські збори не з`являвся.
Згідно з постановою Старосинявського районного суду Хмельницької області у справі №684/546/14-п від 09 липня 2014 року, ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44 КУпАП, окрім того, щодо нього розглядалися інші справи про притягнення його до кримінальної та адміністративної відповідальності.
ОСОБА_2 не звертався до органу опіки і піклування Старосинявської селищної ради із заявою про визначення способу участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , чи з жодними іншими заявами щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, перешкоджання йому у спілкуванні з дочкою з боку матері або інших родичів.
Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 07 листопада 2025 року №07/2025 з метою захисту прав та інтересів дитини наявні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Наведені обставини підтверджується матеріалами справи.
Відмовляючи в позові щодо позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання доньки, - разом з дитиною не проживає, не спілкується та не виявляє жодної зацікавленості до доньки. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що таке рішення відповідатиме інтересам дитини і що змінити поведінку та ставлення відповідача до дитини неможливо. 

Доводи апеляційної скарги про прийняття оскаржуваного рішення судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є безпідставними.
Так, відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).  
Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи (ч.2 ст. 378 ЦПК України).
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема,  найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;  ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування.
У позовній заяві позивачка вказала останнє відоме місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 , проте не вказала зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 з 2018 року - АДРЕСА_1 . 
Посилання апелянтки на те, що вона дізналася про місце проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , лише після ухвалення рішення судом першої інстанції 21.01.2026 року, не ґрунтується на достатніх та допустимих доказах. 
Так, подана фотокопія довідки від 12.04.2018 року № 1827-1888 про фактичне місце проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 як внутрішньо переміщеної особи не містить даних про отримання її апелянткою від відповідача 21.01.2026 року.
Водночас той факт, що вона отримала відповідну інформацію про місце проживання ОСОБА_2 , цілком свідчить про її спроможність з`ясувати дані про місце проживання відповідача раніше, до подачі позову до суду, чи під час розгляду справи судом першої інстанції.
Тож наведені в апеляційній скарзі причини незаявлення в суді першої інстанції про непідсудність цієї справи Старосинявському районному суду є неповажними.
При цьому апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду по суті спору. 
З врахуванням наведеного відсутні процесуальні підстави для скасування оскаржуваного рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 06 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2026 року.

Судді      Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк