Справа № 523/20799/25
Номер провадження 3/523/320/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" квітня 2026 р.         м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Нікітіна К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 05 вересня 2025 року об 11 год 43 хв за адресою: вул. Краснослобідська, 61, м. Одеса, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений в установлений законом спосіб.
Адвокат Савченко В.Ю., діюча в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні зазначила, що згідно з відеозаписом, долученим до матеріалів справи, ОСОБА_1 на питання працівника поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Проте, оскільки на місці зупинки не було спеціального технічного приладу для здійснення такого огляду, працівник поліції став провокувати його для висловлення відмови, вказавши, що так буде скоріше. Послухавши працівника поліції, ОСОБА_1 на камеру відмовився. З огляду на вказане, представник вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Крім того, до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що він дійсно 15 вересня 2025 року керував транспортним засобом ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння не перебував, був зупинений працівниками поліції через відсутність страхового полісу. Накладені штрафи за вказаним порушенням та за керування транспортним засобом без паска безпеки ним сплачені. На питання працівника поліції, чи вживав він алкогольні напої, відповів негативно, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, погодився. Додатково зазначив, що напередодні ввечорі 14 вересня 2025 року вживав пиво, на що працівник поліції Данилевський сказав, що Драгер покаже наявність алкоголю в крові, та став вмовляти відмовитися від проходження огляду. Ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не повідомлялися, він їх побачив лише в протоколі. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просив суд закрити провадження в справі. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.
Судом досліджено докази у справі, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 454461 від 15 вересня 2025 року;
- довідку про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, відповідно до якої станом на 15.09.2026 посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_1 , вилучено; 
- довідку про те, що відповідно до звірки з базою ІКС ІПНП «Адмінпрактика» станом на 15.09.2025 на ОСОБА_1 протягом року адміністративне стягнення за ст. 130 КУпАП не накладалося;
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.09.2025; 
- відеозапис з боді-камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції на його питання зазначив, що він алкогольні напої не вживав, тільки вчора пиво, огляд на стан алкогольного сп`яніння пройти погодився, після чого працівник поліції не вжив заходи для проходження ОСОБА_1 такого огляду, а став натякати йому, що краще відмовитися, що так буде скоріше по часу, протокол буде складений не за керування в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на такий стан. ОСОБА_1 перепитав, як буде краще, працівник поліції знову повторив, що відмовитися буде скоріше і що це інше правопорушення ніж керування в стані алкогольного сп`яніння, після чого попросив ОСОБА_1 сказати вголос, що він відмовляється від проходження огляду, що останній і зробив. Крім того, з огляду відеозапису вбачається, що явних ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 не було, він адекватно себе повоив під час спілкування. 
Заслухавши представника особи, дослідивши письмові докази та відеозапис, надавши їм оцінку, суддя вважає, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, як убачається з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Враховуючи приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього кодексу є, зокрема, охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до практики ЄСПЛ забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби сторона обвинувачення цьому не сприяла. Здобуті в такий спосіб докази не можуть бути використані для доведення винуватості особи.
У своїх рішеннях ЄСПЛ розробив критерії для того, щоб відрізняти провокування вчинення злочину, яке суперечить ст. 6 Конвенції, від дозволеної поведінки під час законних таємних методів у кримінальних розслідуваннях. Зокрема, у випадку визнання заяви про підбурювання такою, що не є явно необґрунтованою, для визнання доказів допустимими суду належить з`ясувати, чи було слідство «по суті пасивним», чи був би злочин вчинений без втручання влади. При цьому тягар доведення того, що підбурення не було, покладається на сторону обвинувачення.
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що, якщо б працівник поліції відразу після негативної відповіді ОСОБА_1 виконав свої обов`язки з надання можливості останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмови з боку ОСОБА_1 від проходження такого огляду скоріш за все не було б. Отже, суддя оцінює дії працівника поліції як провокування ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому докази, отримані внаслідок такої провокації, є недопустимими, та не можуть братися до уваги судом. 
Враховуючи викладене, керуючись приписами ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 130, 247, 251, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Нікітіна