ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2026 Справа № 917/135/26 

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангардком", вул. Польова, 11, с. Окіп, Лубенський район, Полтавська область, 37511
про стягнення 159 569,94 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.
Без виклику учасників справи,

установив:
1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангардком" 159 569,94 грн штрафних санкцій за неналежне виконання останнім умов укладеного 25.04.2025 Договору №177/ВОЗ-2025.
Правовими підставами позову вказано, зокрема, ст. 525, 526, 549, 610, 611, 627, 629 662, 712 Цивільного кодексу України.
На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази в копіях (арк.с. 6-29): Виписка з ЄДР, Договір №177-ВОЗ-2025, заявка на поставку товару за договором №177-ВОЗ-2025, довіреність ТОВ Авангардком, видаткова накладна №207, видаткова накладна №278, претензія та докази її надсилання.
Інших заяв по суті спору до суду не надходило.
2. Процесуальні питання, вирішені судом.
02.02.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла справа за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангардком" про стягнення 159 569,94 грн штрафних санкцій за неналежне виконання останнім умов укладеного 25.04.2025 Договору №177/ВОЗ-2025.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026 року справу №917/135/26 розподілено судді Ківшик О.В.
Суд ухвалою від 09.02.2026 прийняв справу до провадження, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору (зокрема, Відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали).
З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 09.02.2026, якою встановлено Відповідачу строк на подання відзиву на позов, була вручена останньому 09.02.2026 (арк.с. 35). Крім того, означена ухвала суду була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами
Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Водночас суд зауважує, що відповідно до ч. 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/135/26 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).
3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.
25.04.2025 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангардком" (Постачальник) укладений Договір №177/ВОЗ-2025 (арк.с. 9-17, далі - Договір).
При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:
- Постачальник зобов`язується поставити Замовнику якісні товари, зазначені у Специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною Договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі Товари (п. 1.1 Договору);
- найменування та кількість товару зазначена в Додатку № 1 до Договору. Код ДК 021:2015:15330000-0 Оброблені фрукти та овочі (п. 1.2 Договору);
- ціна Договору складає 839 400,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 139 900,00 грн (п. 4.1 Договору);
- дата та місце поставки Товару зазначається у письмовій заявці Замовника, яка вручається під особистий підпис Постачальнику. У заявці зазначається найменування Товару, місце поставки Товару, кількість Товару та інша необхідна інформація для поставки Товару (п. 6.1 Договору);
- передача (приймання - здача) Товару здійснюється в пункті відвантаження Замовника, розташованих у Харківській області. Військові частини будуть визначені заявкою Замовника згідно планів-графіків поставок Головного управління Національної гвардії України. Місця поставки можуть бути змінені з урахуванням потреби Національної гвардії України (п. 6.2 Договору);
- поставка товару здійснюється Постачальником власними силами та засобами (п. 6.3 Договору); 
- право власності на Товар переходить від Постачальника до Замовника (Товароодержувача) після прийняття Товару на склад Замовника (Товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Постачальника та Замовника (Товароодержувача) на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття Товару Замовником (Товароодержувачем) вважається дата, вказана уповноваженою особою Постачальника (Товароодержувача) на видатковій накладній. (п. 6.7 Договору);
- Постачальник, серед іншого, зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки та на умовах, передбачених Договором (підп. 7.3.1 п. 7.3 Договору); 
- за не виконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та Договором (п. 8.1 Договору);
- за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого Товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів Позивач має право в односторонньому порядку відмовитися від цього Договору в повному обсязі (п. 8.3 Договору);
- Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 23.07.2024 № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 28.10.2024 № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а в частині оплати за поставлений Товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору продовжується автоматично, у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2025 (п. 12.1 Договору);
- усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси, вказані у розділі 15 цього Договору). У будь-якому разі Замовник вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а Постачальник після проставлення на копії документа Замовника буд-якої відмітки, що свідчить про його отримання Постачальником (уповноваженим представником) або в день направлення Замовником відповідного листа на електронну пошту Постачальника, вказану у розділі 15 цього Договору чи передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку (п. 13.13 Договору).
У додатку № 1 до Договору - Специфікації (арк.с. 18, надалі - Специфікація) сторони узгодили найменування товару консерви овочеві "Квасоля консервована томатному соусі з овочами", країна походження - Україна, строк поставки - до 30.06.2025, кількість - 10 000,00 кг, ціна за одиницю з ПДВ - 83,94 грн, загальна вартість з ПДВ 839 400,00 грн.
Додатком № 2 до Договору сторони підписали Технічний опис (арк.с. 18 на звороті).
01.05.2025 уповноважений представник Відповідача Басараб Н.М. (довіреність - арк.с. 20) отримав наручно заявку від 01.05.2025 № 78/1/10-1656-2025 про необхідність поставки Товару в загальній кількості 10 000 кг у відповідні строки та відповідні місця постачання (арк.с. 19). Ця обставина Відповідачем не спростована.
Відповідно до видаткової накладної № АД_000207/3007 від 22.07.2025 Відповідачем було поставлено Товар на склад Позивача у кількості 3 000 кг загальною вартістю 251 820,00 грн з порушенням строку поставки на 62 дні (арк.с. 21).
Відповідно до видаткової накладної № АД_00278/4114 від 13.10.2025 Відповідачем було поставлено Товар на склад Позивача у кількості 7 000 кг загальною вартістю 587 580,00 грн з порушенням строку поставки на 145 днів (арк.с. 22).
У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань по Договору Позивачем був здійснений розрахунок пеню у розмірі 100 811,94 грн, та штраф у розмірі 58 758,00 грн, за порушення строків поставки Товару згідно з п. 8.3 Договору та направлено Відповідачу претензію від № 78/1/5/1-5598-2025 від 06.11.2025 (арк.с. 23-25) з вимогою щодо сплати вказаних сум (докази направлення - арк.с. 26).
Враховуючи відсутність реагування Відповідача на вказану претензію, несплату пені та штрафу, вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з цим позовом.
4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Як вбачається із встановлених обставини у цій справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі Договору.
Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань відповідно до ЦК України, і згідно ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1. 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Як встановив суд, у додатку № 1 до Договору - Специфікації сторони узгодили строк поставки - до 30.06.2025, проте фактично поставка відбулася відповідно до видаткової накладної № АД_000207/3007 від 22.07.2025 (поставлено Товар у кількості 3 000 кг загальною вартістю 251 820,00 грн з порушенням строку поставки на 62 дні) та відповідно до видаткової накладної № АД_00278/4114 від 13.10.2025 (поставлено Товар у кількості 7 000 кг загальною вартістю 587 580,00 грн з порушенням строку поставки на 145 днів).
Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що Відповідач порушив строки поставки товару.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.
У п. 8.3 Договору сторони узгодили, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості Товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого Товару.
Тобто, при укладені Договору сторони дійшли згоди щодо стягнення одночасно штрафу та пені у разі невиконання відповідачем умов договору, тому їх одночасне застосування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору. Положеннями ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 01.06.2021 року у справі №910/12876/19.
Суд, перевіривши розмір заявлених вимог, не виявив завищення їх розміру з боку Позивача, а тому вимоги є правомірними та підлягають задоволенню повністю.
Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи та почуто всі доводи сторін.
Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.
Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору Відповідач суду не надав.
Обставин, які б звільняли Відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором, суд не вбачає.
Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, Відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
Стосовно розподілу судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду згідно платіжної інструкції № 9693 від 23.12.2025 Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (арк.с. 29).
Зарахування судового збору у розмірі 2 662,40 грн до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною довідкою (арк.с. 31).
Відповідно до статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача.
Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240, 252 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангардком" (вул. Польова, 11, с. Окіп, Лубенський район, Полтавська область, 37511, код ЄДРПОУ 45358873) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) пеню у розмірі 100 811,94 грн, штраф у розмірі 58 758,00 грн та 2 662,40 грн судового збору.
Видати наказ з набранням рішенням законної сили.
3. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписано 16.04.2026 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик