Справа №155/2136/25
Провадження №2/155/224/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
12.03.2026 м.Горохів
Горохівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Сметани В.М.,
при участі секретаря судових засідань Воронюк Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15 січня 2024 року ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» кредитний договір №21418-01/2024. 
Даний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 20 червня 2024 року укладено договір факторингу №20062024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до Боржників за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників. Так, відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20 000,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15000,00 гривень - сума заборгованості за відсотками.
Крім того, 24 січня 2024 року ОСОБА_1 уклав з ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 610738248. Водночас, зазначає, що 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, а також в подальшому додаткові угоди, якими продовжили строк дії договору. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 276 від 19.03.2024 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №610738248.
В подальшому, 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27/0225-01 відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Так, відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №610738248 від 24 січня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 16 360,00 грн, з яких: 4 000,00 грн – сума заборгованості по основному боргу, 12 360,00 грн – сума заборгованості по процентах.
З огляду на наведене позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №20062024 від 20 червня 2024 року в сумі 20 000,00 гривень та заборгованість за кредитним договором №610738248 від 24 січня 2024 року в сумі 16 360,00 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 27 січня 2026 року справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. 
Станом на день розгляду справи від відповідача відзив на позовну заяву на адресу суду не надійшов.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання останній не повідомив, будь-яких клопотань, а також відзив на позов не подав.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 15 січня 2024 року ОСОБА_1 подав заявку-анкету на отримання фінансового кредиту, в якій вказав свої дані та підтвердив, що ознайомлений з правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Аванс Кредит», які розміщенні на веб-сайті, приєднується до договору про спосіб підписання, який розміщений на сайті та дає згоду на використання під час підписання будь яких документів, пов`язаних з укладенням та виконанням договору про надання фінансового кредиту, накладенням електронного підпису або електронного цифрового підпису або електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначним Законом «Про електронну комерцію» або аналога власноручного підпису та печатки зразок якого розміщений в договорі про спосіб підписання на сайті товариства. 
Крім того, встановлено, що 15 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №21418-01/2024, з якого вбачається, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору: тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів з 15 січня 2024 року (дата надання кредиту). Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 13 травня 2024 року.
Згідно з п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована.
Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору процентна ставка складає 2,5% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору.
Згідно з п. 1.6 кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4314-14хх-хххх-5004 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Відповідно до п. 3.1 кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за договором передбачено в п. 5.3 договору.
Згідно з п. 3.2 договору сума кредиту, проценти за користування кредитом, нарахована неустойка складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором.
Відповідно до п. 3.3 договору нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2 договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.
Відповідно до п. 7.6 договору підписанням договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства.
До матеріалів справи долучений графік платежів, що є додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №21418-01/2024 від 15 січня 2024 року, підписаний ОСОБА_1 електронним підписом W1539.
Крім того, відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та інформаційне повідомлення.
Перерахування коштів відповідачу ТОВ «Аванс Кредит» відбулося 15 січня 2024 року о 16:35:08 в сумі 5000 грн на картку НОМЕР_1 , що підтверджується листом Cервісу онлайн платежів iPay.ua. 
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №21418-01/24 від 15 січня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» вбачається, що сума заборгованості за тілом кредиту 5 000,00 грн, за відсотками – 15 000,00 грн. Жодних оплат на погашення заборгованості відповідач не здійснював. Нарахування відсотків здійснювалось в період з 15 січня 2024 року по 20 червня 2024 року. 
Між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 20 червня 2024 року укладено договір факторингу №20062024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників.
ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс Кредит» 20 червня 2024 року укладено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №20062024 від 20 червня 2024 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 20 червня 2024 року, що є додатком №1 до договору факторингу №20062024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №21418-01/2024 в сумі 20 000,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 15 000,00 гривень заборгованість за відсотками.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахувань за вказаним вище кредитним договором.
Отже, позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором №21418-01/2024 від 15 січня 2024 року, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 .
Крім того, судом встановлено, що 24 січня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали Договір №610738248 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. 
Відповідно до п. 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 4000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Згідно з п. 2.3., 2.4., 2.5. кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 4 000,00 грн 24.01.2024. Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору.
Відповідно до п. 7.1. кредитного договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 16 лютого 2024 року, а саме протягом 23 (двадцять три) днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору.
Згідно з п. 7.2. кредитного договору в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин:
7.2.1. закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1. договору;
7.2.2. ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору.
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 23 лютого 2029 року (п. 7.3. кредитного договору).
Згідно з п. 7.4. кредитного договору проценти за договором сплачуються в наступному порядку:
7.4.1. протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору;
7.4.2. після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно.
Згідно з п. 8.3. кредитного договору на момент укладення договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних.
Відповідно до п.8.4 для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п.2.3 договору, за перші 23 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 6 300,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 2 300 грн та суми кредиту у розмірі 4 000,00 грн. денна процентна ставка, для вказаних в цьому пункті умов, 2,5% в день. Денна процентна ставка за весь строк дії цього договору з припущенням про отримання коштів у розмірі максимального розміру кредитного ліміту передбаченого п.2.1 договору 2,5% в день.
Згідно п.11.1, 11.2 Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання. 
Із дослідженого судом договору встановлено, що невід`ємною частиною договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник ОСОБА_1 підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті www.moneyveo.ua.
Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту «Смарт» до Договору №610738248 від 24 січня 2024 року та підписаний сторонами.
Згідно з копією заявки на отримання грошових коштів в кредит від 24 січня 2024 року, ОСОБА_1 зазначив свої персональні дані з номером карти №4314-14ХХ-ХХХХ-5004.
Платіжним дорученням від 24 січня 2024 року підтверджується переказ коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через банк платника АТ КБ «ПриватБанк» згідно з договором № 610738248 від 24 січня 2024 року для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 в сумі 4000,00 гривень.
Як вбачається розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором № 610738248 від 24 січня 2024 року, станом на 19 березня 2024 року (перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»), відповідач має заборгованість у розмірі 7 660,00 гривень, яка складається з 4 000,00 гривень сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3 660,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками. 
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення 24 січня 2024 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 договору № 610738248 від 24 січня 2024 року та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у загальній сумі 4 000 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переходить ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги.
Згідно з п. 1.3 договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми Боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.4 визначено термін «Борг» означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які суми, що належать до сплати Клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.
Розділом 2 зазначеного вище договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно з п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Згідно з пунктом 4.1. Договору факторингу №28/1118-01, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
В подальшому між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено ряд додаткових угод, згідно з якими сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору, востаннє до 31 грудня 2023 року включно, а саме: 28 листопада 2019 року укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, 31 грудня 2020 року укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, 31 грудня 2021 року укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, 31 грудня 2022 року укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , 31 грудня 2023 року укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.
Відповідно до п.1.4. додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, які підлягають оплаті Клієнту Боржниками за умовами Кредитних договорів, строк оплати яких настав на момент переходу Прав вимоги до Фактора (наявна вимога), а також строк оплати яких настане в майбутньому (майбутня вимога), включаючи зобов`язання Боржників повернути суму наданого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, сплатити неустойку (у разі прострочення умов кредитних договорів), а також будь-які інші зобов`язання по оплаті клієнту грошових коштів за кредитними договорами.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон плюс» нарахування відсотків здійснювалося в період з 19 березня 2024 року по 14 червня 2024 року та заборгованість за договором кредитної лінії №610738248 становить 16 360,00 грн, з яких: 4 000 грн - тіла кредиту, 12 360,00 грн – відсотків.
Згідно договору факторингу №27/0225-01 від 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відповідно до умов якого від ТОВ «Таліон Плюс» переходить ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги на загальну суму 16 360,00 грн до ОСОБА_1 за договором № 610738248 від 24.01.2024 року, з яких: 4 000 грн 00 коп. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 12 360 грн 00 коп. заборгованість по відсотках.
Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно з ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3,12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).
У постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення договорів» доведено факт укладення 15 січня 2024 року між первісним кредитором ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 і 20 червня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору № 21418-01/2024 та відповідно кредитного договору № 610738248 в електронній формі, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. 
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1)передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступленняправа вимоги); 2)правонаступництва; 3)виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4)виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитору зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Матеріалами справи також підтверджується, що до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення договорів» перейшло право стягнення з відповідача кредиторської заборгованості за наведеними вище договорами.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.
Отже, відповідач не виконав повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договором строк, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № 21418-01/2024 від 15 січня 2024 року в розмірі 5 000,00 грн, яка ним не сплачена, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5 000,00 гривень тіла кредиту.
Окрім основного боргу позивач також просить стягнути відсотки за користування кредитом №21418-01/2024 в розмірі 15 000,00 гривень, що відображено у розрахунку заборгованості за договором та реєстру боржників, які нараховані за процентною ставкою 2,5% в день, як передбачено договором.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України.
Однак, відповідно до ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року.
Отже, укладаючи 15 січня 2024 року договір №21418-01/2024 про надання фінансового кредиту, який за своєю суттю є договором споживчого кредитування, позивач не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 2,5%, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.
У зв`язку з цим суд здійснив перерахунок відсотків з врахуванням відсоткової ставки 1% в день та строком користування коштами 120 днів за період з 15 січня 2024 року по 13 травня 2024 року (включно) (в межах строку кредитування).
В такому випадку розмір відсотків за користування кредитом становить 6000,00 гривень: 5000,00 гривень х 1% х 120 днів = 6000,00 гривень.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення відсотків підлягає до задоволення частково у розмірі 6000,00 гривень.
Відтак, загальна сума заборгованості за договором №21418-01/2024 від 15 січня 2024 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 11000,00 гривень (5000,00 грн - тіло кредиту, 6000,00 грн - відсотки).
Крім того, зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів за договором кредитної лінії № 610738248 від 24 січня 2024 року в розмірі 4 000,00 грн, яка ним не сплачена, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 4 000,00 гривень тіла кредиту.
Окрім основного боргу позивач також просить стягнути відсотки за користування кредитом за договором кредитної лінії № 610738248 від 24 січня 2024 року в розмірі 12 360,00 гривень, що відображено у розрахунку заборгованості за договором та реєстру боржників, які нараховані за період з 24 січня 2024 року по 16 лютого 2024 року за процентною ставкою 0,5% в день, як передбачено п.8.5.1 договору, в період з 17 лютого 2024 року по 19 березня 2024 року за ставкою 2,5% в день. Згодом ТОВ «Таліон Плюс» в період з 19 березня 2024 року по 14 червня 2024 року проводились нарахування за ставкою 2,5 % в день.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, заміна кредитора в зобов`язанні не припиняє саме зобов`язання і не змінює його зміст. Змінюється лише суб`єкт, якому належить право вимоги: «У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора».
Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається до закінчення строку кредитування, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, в тому числі нового кредитора щодо отримання процентів за правомірне користування позичальником грошовими коштами на підставі статті 1048 ЦК України.
ТОВ «Таліон Плюс» правомірно нараховувало проценти в межах строку кредитування, однак, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року.
Отже, укладаючи 24 січня 2024 року договір кредитної лінії № 610738248, позивач не мав права визначати денну проценту ставку у розмірі 2,5%, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день.
У зв`язку з цим суд здійснив перерахунок відсотків з врахуванням відсоткової ставки 1% в день за період з 17 лютого 2024 року по 14 червня 2024 року.
В такому випадку розмір відсотків за користування кредитом становить 4760,00 гривень: 4000,00 гривень х 1% х 119 днів = 4 760,00 гривень.
Нарахування відсотків в період з 24 січня 2024 року по 16 лютого 2024 року проводилось за процентною ставкою 0,5% в день та становило 460,00 грн.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення відсотків за договором кредитної лінії № 610738248 підлягає до задоволення частково у розмірі 4 760,00 + 460,00=5 220,00 гривень.
Відтак, загальна сума заборгованості за договором кредитної лінії № 610738248 від 24 січня 2024 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 9 220,00 гривень (4000,00 грн - тіло кредиту, 5 220,00 грн - відсотки).
Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №21418-01/2024 від 15 січня 2024 року, та договором кредитної лінії № 610738248 від 24 січня 2024 року підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 11 000,00 гривень та відповідно 9 220,00 гривень, всього 20 220, 00 гривень.
Щодо судових витрат.
У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 1638,89 гривень (20220/36360*3028,00=1638,89 грн).
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України,ст.ст. 15, 16, 509, 512, 513, 514, 516, 517, 518, 526, 530, 547, 610, 625, 626, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за кредитним договором № 21418-01/2024 від 15 січня 2024 року в розмірі 11 000,00 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок, за договором кредитної лінії № 610738248 від 24 січня 2024 року в розмірі 9 220,00 (дев`ять тисяч двісті двадцять) гривень 00 копійок, всього 20 220 (двадцять тисяч двісті двадцять) гривень 00 копійок
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 1638 (одна тисяча шістсот тридцять вісім) гривень 89 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, код ЄДРПОУ 35625014;
відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2026 року.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області В.М. Сметана