Справа № 638/11158/25
Провадження № 2/638/1661/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
03 лютого 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Латки І.П.,
за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
в с т а н о в и в :
У червні 2025 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просило суд солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.06.2011 у розмірі у розмірі 61957,53 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_3 уклав з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір № б/н від 16.06.2011. Зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим на час смерті мав заборгованість у розмірі 61957,53 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 61957,53 грн. Вказана сума заборгованості увійшла до складу спадщини. Відповідачі постійно проживали разом з ОСОБА_3 на час його смерті та прийняли спадщину відповідно до закону. 13 листопада 2023 року позивач направив претензія кредитора до нотаріальної контори, а 24 грудня 2024 року направив лист-претензію спадкоємцям, проте заборгованість у вказаному розмірі погашена не була, що зумовило подання цього позову.
Ухвалою суду від 17 червня 2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 11 грудня 2025 року закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 
У встановлений судом в ухвалі від 17 червня 2025 року строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просив справу розглянути за його відсутністю, відповідачі, будучи належним чином повідомленими про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.
З урахуванням викладеного, керуючись ч. 3 ст. 131, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі ухвали від 03 лютого 2026 року суд провів заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 16 червня 2011 року ОСОБА_3 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій зазначено, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг.
Згідно з Довідкою № 0000004222048291 від 12.03.2025 АТ КБ «ПриватБанк» видало ОСОБА_3 наступні банківські: № НОМЕР_1 зі строком дії до 11/16, № НОМЕР_2 зі строком дії до 04/18, № НОМЕР_3 зі строком дії до 05/18, № НОМЕР_4 зі строком дії до 04/22, № НОМЕР_5 зі строком дії до 03/24.
Протягом періоду з 04.03.2013 до 23.05.2023 кредитний ліміт неодноразово змінювався в межах від 300,00 грн до 100000,00 грн, а з 03 жовтня 2023 року зменшено до 0,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування № 0000004222068623 від 12.03.2025.
Випискою за договором № б/н за період з 04.03.2013 до 12.03.2025 підтверджуються ті обставини, що ОСОБА_3 користувався кредитними коштами та частково повертав отриману суму кредиту.
Згідно з Розрахунком заборгованості, складеним АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість ОСОБА_3 за договором № б/н від 16.06.2011 станом на 10.03.2025 складає 61957,53 грн, з яких: 61957,53 грн – заборгованість за тілом кредиту.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Харкові, про що складено відповідний актовий запис № 10175 від 19 вересня 2023 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_6 від 19 вересня 2023 року.
01 листопада 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслало Десятій Харківській державній нотаріальній конторі претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України щодо заборгованості ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
17 листопада 2023 року державним нотаріусом Сьомої Харківської нотаріальної контори заведено спадкову справу № 658/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі – 71583495.
Дослідженням копії спадкової справи № 658/2023 встановлено, що ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 13 квітня 1999 року, реєстраційний № НОМЕР_7 .
Відповідно до Інформаційної довідки № 76166791 від 12.03.2024 у Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо складених ОСОБА_3 заповітів/спадкових договорів.
Свідоцтва про право на спадщину щодо майна ОСОБА_3 не видавалися, що підтверджується Інформаційною довідкою № 74787789 від 17.11.2023.
Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 17 листопада 2023 року ОСОБА_3 станом на 18 вересня 2023 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
24 грудня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку надіслало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 листи-претензії від 06.12.2024, в яких повідомило, що заборгованість спадкодавця ОСОБА_3 станом на 18.09.2023 складає 61957,53 грн. У листах Банк повідомив платіжні реквізити для сплати заборгованості та попередив про стягнення заборгованості у судовому порядку у разі несплати заборгованості. 
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися У наслідок його смерті.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 1280 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ст. 1282 ЦК України).
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.
Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. 
Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. 
Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. 
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. 
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц.
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає наступне.
АТ КБ «ПриватБанк» належними, допустимими та достовірними доказами довело обставини щодо укладення між позивачем та ОСОБА_3 кредитного договору № б/н від 16 червня 2011 року, виконання банком своїх зобов`язань щодо надання кредиту та неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманого кредиту у розмірі 61957,53 грн; наявність непогашеної заборгованості у вказаному розмірі на час смерті позичальника. 
Таким чином, оскільки зобов`язання за кредитним договором не припинилося внаслідок смерті позичальника, тому заборгованість у розмірі 61957,53 грн відповідно до положень ст. 1218 ЦК України увійшла до складу спадщини ОСОБА_3 .
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які були зареєстровані та постійно проживали з ОСОБА_3 , вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки не заявили про відмову від спадщини протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини.
Враховуючи, що прийняття спадщини із застереженням не допускається, тому відповідачі прийняли як усі права спадкодавця, так і всі його обов`язки, зокрема за кредитним договором від 16 червня 2011 року.
АТ КБ «ПриватБанк» у строк, встановлений у ст. 1282 ЦК України, пред`явило відповідачам як спадкоємцям ОСОБА_3 свої вимоги за кредитним договором.
Варто зауважити, що спадкоємець успадковує разом з правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї.
Як встановлено судом, до складу спадщини, яку прийняли відповідачі, увійшла 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України відповідачі не надали доказів того, що вартість спадкового майна є недостатньою для задоволення вимог кредитора спадкодавця. Судом не встановлено обставин, які би свідчили про неспівмірність вимог кредитора вартості успадкованого відповідачами майна, які відповідають перед кредитором лише у межах вартості прийнятої спадщини. 
Крім того, суд враховує, що відповідачі не отримували свідоцтво про право на спадщину, проте за змістом ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, яка належить спадкоємцю з дня її відкриття.
Таким чином, відповідачі, які прийняли спадщину після ОСОБА_3 , зобов`язані у межах вартості майна повністю задовольнити вимоги кредитора спадкодавця - АТ КБ «ПриватБанк», тобто сплатити грошові кошти у розмірі 61957,53 грн. 
Відповідачі всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надали доказів сплати заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» у вказаному розмірі, що свідчить про наявність підстав для судового захисту прав та законних інтересів позивача в обраний ним спосіб.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі та стягує солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 червня 2011 року у розмірі 61957,53 грн. 
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн, тобто по 1514,00 грн з кожного відповідача.
Керуючись ст. 4, 10, 12-13, 76-81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 279-280, 352, 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 , заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 червня 2011 року у розмірі 61957,53 грн (шістдесят одна тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 23 копійки).
Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 3028,00 грн, тобто по 1514,00 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 00 копійок) з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Повне заочне рішення складено 12 лютого 2026 року. 

Суддя І.П. Латка