ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/18255/24 пров. № А/857/4552/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
судді-доповідача: Судової-Хомюк Н.М.,
суддів: Глушка І.В., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 380/18255/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
суддя у І інстанції – Крутько О.В.,
час ухвалення рішення - не зазначено, 
місце ухвалення рішення - м. Львів, 
дата складення повного тексту рішення – не зазначено, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач), в якому просив суд:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не включення відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2024, пунктів 9, 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, ОСОБА_1 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з 17.10.2023 по 11.12.2023 та дням перебування у відпустці для лікування з 12.12.2023 по 12.03.2024 на підставі довідок військово-лікарських комісій від 11.12.2023 №1209, від 12.01.2024 №477, від 09.02.2024 №1230, у зв`язку з тяжким пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 включити відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2024, пунктів 9, 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, ОСОБА_1 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_3 ) до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з 17.10.2023 по 11.12.2023 та дням перебування у відпустці для лікування з 12.12.2023 по 12.03.2024 на підставі довідок військово-лікарських комісій від 11.12.2023 №1209, від 12.01.2024 №477, від 09.02.2024 №1230, у зв`язку з тяжким пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він з 27.02.2022 по 27.06.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по мобілізації, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2022 №6, від 16.06.2022 №106, від 30.04.2023 №120, від 27.06.2024 №181. 17.10.2023 під час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивач отримав травму. Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 21.11.2023 №191, ОСОБА_1 17.10.2023 отримав перелом правої плечової кістки зі зміщенням уламків. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №17383 від 18.10.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з 17.10.2023 по 18.10.2023 з приводу закритого уламкового перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів. У подальшому з 18.10.2023 по 11.12.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Лікарня придністровська» з приводу отриманого 17.10.2023 перелому правої плечової кістки, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3311 від 11.12.2023. У період з 12.12.2023 по 12.03.2024 позивач перебував у відпустці для лікування після поранення, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.12.2023 №347, від 13.01.2024 №13, від 10.02.2024 №41.
Позивач вважає, що військова частина НОМЕР_1 неправомірно не включила його до наказу про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкої травми, яка пов`язана з захистом Батьківщини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року позовні вимоги задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я та на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з 17.10.2023 по 11.12.2023 та дням перебування у відпустці для лікування з 12.12.2023 по 12.03.2024 внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що позивач отримав травму, а не поранення, яка отримана під час виконання бойового завдання внаслідок зіткнення танку суміжного підрозділу з автомобілем в якому перебував позивач в складних умовах виконання бойового завдання. Відповідач вважає, що позивач не отримував поранення, а отримана травма не є наслідком застосування зброї противником (відсутнє бойове ураження зі сторони збройних формувань російської федерації, наприклад артилерійський обстріл тощо).
Зазначає про відсутність правових підстав включати позивача до наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні з та дням перебування у відпустці для лікування.
Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно положень статті 311 КАС України.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 27.02.2022 по 27.06.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по мобілізації, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2022 №6, від 16.06.2022 №106, від 30.04.2023 №120, від 27.06.2024 №181.
17.10.2023 під час участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивач отримав травму. Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 21.11.2023 №191, ОСОБА_1 17.10.2023 отримав перелом правої плечової кістки зі зміщенням уламків.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №17383 від 18.10.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з 17.10.2023 по 18.10.2023 з приводу закритого уламкового перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів від 17.10.2023.
У подальшому з 18.10.2023 по 11.12.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Лікарня придністровська» з приводу отриманого 17.10.2023 перелому правої плечової кістки, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3311 від 11.12.2023.
11.12.2023 було проведено медичний огляд ОСОБА_1 позаштатною ВЛК КНМП «Лікарня інтенсивного лікування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». ВЛК винесла постанову, що закритий уламковий перелом (17.10.2023) в/3-с/3 правої плечової кістки зі зміщенням уламків, лікований оперативно (30.10.2023) – МОС перелому в/3-с/3 правого плеча. Тимчасове порушення функції правої верхньої кінцівки – травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Ступінь важкості травми згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 – важка. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи – ТДВ - потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 (тридцять) календарних днів, що підтверджується довідкою ВЛК від 11.12.2023 №1209.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.12.2023 №347 ОСОБА_1 перебував у відпустці для лікування з 12.12.2023 по 14.01.2023.
Згідно довідки військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону від 12.01.2024 №477 травма позивача, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, травма є тяжкою, а позивач потребує відпустки після поранення на тридцять календарних днів, що підтверджується довідкою ВЛК від 12.01.2024 №477.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2024 №13 ОСОБА_1 перебував у відпустці для лікування з 13.01.2024 по 13.02.2024.
Згідно довідки військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону № 1230 від 09.02.2024, отримана штаб-сержантом по мобілізації ОСОБА_1 , 1964 р.н., в/ч НОМЕР_1 травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, ступінь тяжкості травми згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 –тяжка.
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.02.2024 №41 ОСОБА_1 перебував у відпустці для лікування з 10.02.2024 по 12.03.2024.
Згідно довідки військово-лікарської комісії гарнізонної ВЛК № 2 Західного регіону від 26.04.2024 № 918 отримана штаб-сержантом по мобілізації ОСОБА_1 , 1964 р.н., в/ч НОМЕР_1 травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Позивач, не погодившись з не нарахуванням і невиплатою йому у збільшеному розмірі винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у спірний період звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не обґрунтував з яких підстав позивачу не було нараховано та не виплачено додаткову грошову винагороду за період перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок отриманого ним поранення у збільшеному розмірі до 100 000 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі також - «Закон №2011-ХІІ»; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частинами другої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24 лютого 2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 7 листопада 2022 року, №58/2023 від 6 лютого 2023 року, від 1 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 6 листопада 2023 року №734/2023, від 5 лютого 2024 року №49/2024.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 року №217 і від 22 березня 2022 року №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
До Постанови №168 1 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністр оборони України прийняв рішення - окреме доручення від 23 червня 2022 року №912/з/29, яким, серед іншого, у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24 лютого 2022 року).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24 серпня 2008 року №402 (далі - «Положення №402»), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).
У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Пунктом 16 розділу І Порядку №260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
Виходячи зі змісту наведених норм, колегія суддів зазначає, що додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їхнього здійснення.
Також у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100000 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), за формою, наведеною у додатку 5 Положення №402, яка видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, що обов`язково містить:
військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини;
інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;
обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва);
підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Отже, додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач під час проходження військової служби отримав травму (поранення), що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 21.11.2023 №191. В довідці зазначено, що травмування отримане під час виконання обов`язків військової служби (бойового завдання щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в районі ведення воєнних (бойових) дій).
Згідно довідки позаштатної ВЛК КНМП «Лікарня інтенсивного лікування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 11.12.2023 №1209, довідки військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону від 12.01.2024 №477, довідки військово-лікарської комісії клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону № 1230 від 09.02.2024, довідки військово-лікарської комісії гарнізонної ВЛК № 2 Західного регіону від 26.04.2024 № 918 отримана штаб-сержантом по мобілізації ОСОБА_1 , 1964 р.н., в/ч НОМЕР_1 травма, поранення, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, ступінь тяжкості травми згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 – тяжка. 
У спірний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням поранення:
- у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з 17.10.2023 по 18.10.2023 з приводу закритого уламкового перелому верхньої третини правої плечової кістки зі зміщенням фрагментів, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №17383 від 18.10.2023.
- у КНП «Лікарня придністровська» з приводу отриманого 17.10.2023 перелому правої плечової кістки з 18.10.2023 по 11.12.2023, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3311 від 11.12.2023.
З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 у період перебування на стаціонарному лікуванні з 17.10.2023 по 11.12.2023 набув право на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі, відповідно до постанови №168, оскільки умови, передбачені нормами Постанови №168, які необхідні для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, позивачем дотримані та підтверджуються матеріалами справи.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі, відповідно до постанови №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням.

Стосовно правомірності ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за час перебування у відпустці для лікування після поранення у період з з 12.12.2023 по 12.03.2024 колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 1 Постанови №168, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Тобто норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів звертає увагу на довідку військово-лікарської комісії № 1209 від 11.123.2023, із якої слідує, що травма, поранення – пов`язана із захистом Батьківщини, ступінь важкості травми згідно Наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 – важка (а. с. 97).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вказує, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується право позивача на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн на місяць за період перебування у відпустці для лікування після поранення за період з 12.12.2023 по 12.03.2024.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2025 року у справі № 380/18255/24– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Т. В. Онишкевич