Справа № 309/208/26
Провадження № 2/309/78/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.
за участю секретаря: Калинич Н.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії ,

В С Т А Н О В И В:

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії, посилаючись на те, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області як отримувач субсидії згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року. Позивач вказує, що у ході перевірки було встановлено факт надмірної виплати житлової субсидії, нарахованої ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк». У результаті перегляду особової справи № 7001-53230629 за даними Адміністрації Державної прикордонної служби України встановлено, що під час отримання житлової субсидії член домогосподарства — ОСОБА_2 — перебував за межами України сукупно понад 60 календарних днів, що порушує вимоги Положення №848 та є підставою для втрати права на призначення житлової субсидії. Унаслідок цього утворилася переплата житлової субсидії за період з 01.10.2024 року по 28.02.2025 року в сумі 8 684,81 грн. Зазначена переплата підтверджена службовою запискою від 12.06.2025 № 2951/04-16 та рішенням №236 від 07.07.2025 року про утримання надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії вищенаведена переплата облікована у липні 2025 року. Позивачем 10.07.2025 року та 03.12.2025 року було направлено листи-повідомлення №0700-0403-8/41398 та №0700-0403-8/73674 з пропозицією добровільно повернути суму переплати або відшкодовувати її частинами. Станом на день звернення до суду кошти не повернуті, а оскільки виплату субсидії припинено з 01.03.2025 року, утримання переплати за рахунок майбутніх виплат є неможливим. Відповідно до позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача суму надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 8 684,81 грн. 
Ухвалою суду від 26.01.2026 року позовну заяву прийнято до провадження судді Орос Я.В. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 03.03.2026 року. 
Відповідачу ОСОБА_1 направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив. Згідно відмітки на конверті копію ухвали з доданими до неї матеріалами відповідач отримала 07.02.2026 року. На виконання ухвали 23.02.2026 року представником відповідача ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву. Суд зазначає, що відзив подано в межах 15-ти денного строку, який передбачено ст..178 ЦПК України. Згідно відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Представником відповідача зазначається, що позов є безпідставним, а обставини викладені в ньому не відповідають фактичним обставинам справи. 
Позивачем відзив отримано до електронного кабінету (що підтверджено довідкою, яка міститься в матеріалах справи), однак станом на 08.04.2026 р. заперечення на відзив не подано. 
В судове засідання, яке призначено на 08.04.2026р. відповідач ОСОБА_1 та її представник Іляшкович Н.В. не з`явились, однак 08.04.2026 року представником подано клопотання про розгляд справи у їх відсутність, просить врахувати мотиви викладені у відзиві на позовну заяву. 
Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області як отримувач субсидії за особовою справою №7001-53230629 згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року. Кошти відповідачу перераховувались на картковий рахунок АТКБ «Приватбанк».
Згідно із службовою запискою (не зазначено номер та дату складання) «Щодо облікування переплати сум субсидії гр.. ОСОБА_1 ) виявлено що за даними Адміністрації ДПСУ особа із складу домогосподарства гр.. ОСОБА_2 на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії без звернення перебував за кордоном понад 60 днів. Підставою є службова записка №7160/03-16 від 20.05.2025 року (а.с.7).
У рішенні про утримання надміру виплачених сум житлової субсидії від 07.07.2025року №236 вказано, що розглянувши електронну особову справу №7001-53230629 ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 і одержувала житлову субсидію, встановлено, що сума надміру виплаченої житлової субсидії 8684,81грн. за період з 01.10.2024р. по 28.02.2025р.. У зв`язку з перебуванням члена дворогосподарства гр.. ОСОБА_2 на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії без звернення за кордоном понад 60 днів (а.с.6).
Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2022 року №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій.
Згідно пункту 125 Положення №848 у випадках, зазначених в абзацах четвертому дев`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. Такими випадками є, якщо: у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення настали умови, у тому числі під час отримання житлової субсидії, зазначені у підпунктах 2,4,8-10 пункту 14 цього Положення, виявлені, зокрема, на підставі рекомендацій Мінфіну, отриманих відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат»; плата за житлово-комунальні послуги, витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги або витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку відповідно до договору, нормативно-правового або розпорядчого акта здійснюються третьою особою за її рахунок або виконавчим органом за рахунок коштів місцевого бюджету.
Судом встановлено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 8684 грн. 81 коп. утворилась за період з 01.10.2024 року по 28.02.2025 року у зв`язку з перебуванням члена дворогосподарства за кордоном понад 60 днів. При цьому, позивачем не долучено до матеріалів справи жодних належних чи допустимих доказів які б підтверджували факт перебування гр.. ОСОБА_2 за кордоном у період з 01.10.2024 року по 28.02.2025 року понад 60 діб. Крім того, до матеріалів справи також не долучено службову записку №7160/03-16 від 20.05.2025 року, яка слугувала підставою для розгляду питання щодо припинення надання субсидії та повернення надміру виплачених коштів житлової субсидії.
Натомість, представником відповідача адвокатом Іляшкович Н.В. спростовано твердження викладені в позовній заяві. Так, до поданого відзиву долучено копію паспорта для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , який належить гр.. ОСОБА_2 та містить відмітки щодо виїзду за кордон (а.с.25-29). Крім цього, гр.. ОСОБА_2 09.02.2026 року подано заяву до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про надання інформації щодо перетину ним кордону у період з 01.01.2024 року по 30.12.2025 року (а.с.24). Так, згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що гр.. ОСОБА_2 з 01.01.2024 року по 30.12.2025 року перетинав кордон України 19.04.2024 року – «Виїзд», а 25.04.2024 року – «В`їзд» (а.с.23).
Крім того, згідно із абз. 5 п.п. 3 п. 14 Положення №848 в редакції Постанови КМ № 1041 від 16.09.2022 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді: такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів (крім випадків, зазначених в абзацах дев`ятому одинадцятому цього підпункту). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування, навчання або догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними документами, а також дні перебування за кордоном - протягом періоду воєнного стану в Україні та двох місяців після його припинення або скасування. При цьому строк дії воєнного стану в Україні не завершився та діяв у період з 01.01.2024 року по 30.12.2025 року, а тому дана обставина не могла слугувати як підставою для скасування субсидії та повернення надміру виплачених коштів житлової субсидії. 
Отже, твердження позивача про те, що член дворогосподарства відповідача гр.. ОСОБА_2 на день звернення за призначенням житлової субсидії або день призначення житлової субсидії без звернення перебував за кордоном понад 60 днів є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.
Статтею 1215 ЦК Українив становлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13.11.2019 р. у справі № 332/2805/18).
Позивач не довів недобросовісності у діях відповідачки, а тому відсутні підстави для примусового повернення отриманих нею коштів у вигляді житлової субсидії у вказаному розмірі.
Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1,2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі наведеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1215 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії - відмовити . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду виготовлено 13.04.2026 року.  

Суддя Хустського 
районного суду:  Орос Я.В.