ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 березня 2026 року справа №160/13272/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 160/13272/25 (головуючий І інстанції Лазарєв В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить: 
1) визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у розмірі 593333 грн 33 коп та зобов`язати нарахувати та виплатити належну для отримання суму додаткової винагороди;
2) визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після поранення у розмірі 186666 гривень 48 коп та зобов`язати нарахувати та виплатити належну для отримання суму додаткової винагороди.
Ухвалою суду від 8 вересня 2025 року замінено в адміністративній справі № 160/13272/25 первинного відповідача – Військову частину НОМЕР_2 його правонаступником – Військовою частиною НОМЕР_1 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у задоволені позову - відмовлено. 
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду, прийняти нове про задоволення позову. 
Апелянт зазначає, що він 31 серпня 2022 року отримав акубаротравму, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 31.08.2022 року №2502. Проте, відповідачем не виплачено додаткову винагороду за час відпустки за станом здоров`я строком на 30 днів (з 20.09.2022 по 19.10.2022 включно) та час перебування на стаціонарному лікуванні з 01.09.2022 року до 05.09.2022 року, з 06.09.2022 по 26.09.2022 року.
Позивач вважає, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував підвищену додаткову грошову винагороду у розмірі 100000,00 гривень, оскільки факт поранення, його пов`язаність із захистом Батьківщини підтверджується належними документами. 
На думку позивача, відповідачем протиправно не виплачено додаткову винагороду за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в період з 05.03.2022 року по 31.08.2022 року, з 04.11.2022 року по 01.12.2022 року, з 29.12.2022 року по 08.01.2023 року, з 08.01.2023 року по 24.01.2023 року, що підтверджено довідкою від 24.01.2023 № 303.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який надіслав матеріали справи, які сформовані в електронній формі та частково в паперовій формі.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи у змішаній формі (електронно-паперовій) і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.
За довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 31 серпня №2502 позивач 31 серпня 2022 року одержав акубаротравму за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 в населеному пункті Піски Донецької області.
В період з 01.09.2022 року до 05.09.2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичній установі КНП “МБКЛМД Руднєва” ДМР Дніпро, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №7392. 
В період з 06.09.2022 року до 26.09.2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП “ОКЛ ім. О.Ф. Гербачевського”, що підтверджується випискою № 16495.
За довідкою ВЛК № 407 позивач потребував відпустку за станом здоров`я на тридцять календарних днів. 
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За ч. 1 статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє по теперішній час.
За ст. 9 Закону України “Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. 
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію”, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Постановою Кабінету Міністрів України 01.04.2022 “Про внесення змін до Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану” № 400 внесено зміни до Постанови № 168, згідно яких, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Пунктом 2-1 цієї Постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Аналіз вищезазначеного нормативно-правового акту свідчить, що додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане з захистом Батьківщини у випадках, коли вони:
- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого,
- перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
У першому випадку (перебування на стаціонарному лікуванні) для виплати додаткової винагороди не має значення ступінь тяжкості поранення (контузії, травми або каліцтва).
Проте, у другому випадку (відпустка для лікування після поранення) додаткова винагорода виплачується тільки в разі отримання тяжкого поранення, яке встановлюється висновком ВЛК.
Щодо відпустки за станом здоров`я строком на 30 днів з 20.09.2022 року до 19.10.2022 року, суд враховує наступне.
Норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 16 травня 2024 року у справі № 520/16191/23.
За змістом довідки ВЛК №407, позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Водночас, у цій довідці ВЛК відсутні відомості, що травма, отримана позивачем 31.08.2022 року належить до категорії тяжкої. Також, в матеріалах справи відсутні докази перебування позивача у відпустці за станом здоров`я строком на 30 днів з 20.09.2022 року до 19.10.2022 року.
Суд зазначає, щр позивачем не надано належних та допустимих доказів перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 20.09.2022 року до 19.10.2022 року, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. 
Як вже зазначалось судом, позивач в періоди з 01.09.2022 року до 05.09.2022 року, з 06.09.2022 року до 26.09.2022 року проходив стаціонарне лікування через поранення, пов`язане із захистом Батьківщини.
Отже, обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи.
Поряд з цим, з 01.06.2022 застосовувався порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначені Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України.
Так, п. 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
За п. 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Згідно з п. 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою України №168, є відповідні накази командирів (начальників) військових частин, в яких проходить службу військовослужбовець, та які видаються у разі підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах, що засвідчується Довідкою керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Крім того, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу.
За пунктом 9 Доручення визначено підстави для не виплати військовослужбовцям додаткової винагороди.
Зокрема, зазначеним пунктом визначено до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які:
9.1. Беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;
9.2. Проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;
9.3. Добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира (начальника);
9.4. Самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);
9.5. Відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника);
9.6. Усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);
9.7. Відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);
9.8. Вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника);
9.9. Навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;
9.10. Вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;
9.11. Перебували (за час перебування) під вартою чи домашнім арештом або на навчанні за кордоном (крім тих, які проходили підготовку (навчання) щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) або у відпустках (за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення).
За статтею 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут ЗСУ), визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
За ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;
За ст. 97 Дисциплінарного статуту ЗСУ про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.
Наказом від 09.10.2022 року № 537 на позивача-військовослужбовця накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, за те, що він не повернувся на військову службу з лікувального закладу після поранення станом на 08.00 29.09.2022 року, до виконання посадових обов`язків не приступив. На телефонні дзвінки не відповідає. Зброя та інвентарне майно військовослужбовця знаходяться в підрозділі.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами службового розслідування.
Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 15 розділу I Порядку № 260, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
За п. 9.4. Окремого доручення №912/з/29 від 23.06.2022 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника)
Тобто, самовільне залишення військової частини є підставою для невиплати військовослужбовцю грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за місяць, у якому здійснено порушення.
Оскільки позивач самовільно залишив місце служби 29.09.2022, у відповідача були наявні підстави, для позбавлення позивача додаткової винагороди за вересень 2022 року.
Наказом від 01.10.2022 року № 756 визначено не виплачувати позивачу додаткову винагороду, у зв`язку з вчиненням правопорушень за період з 01 вересня по 30 вересня 2022 року.
Суд враховує, що зазначений наказ щодо позивача не був ним оскаржений та не скасований у встановленому законодавством порядку, є чинним та не є предметом оскарження у цій справі.
Тому, у межах цієї справи, у суду відсутні підстави для його не врахування при вирішенні цього спору.
Інше застосування наведених приписів законодавства зумовило б виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди незалежно від належного виконання військовослужбовцем військового обов`язку.
Тобто, припинення виплати грошового забезпечення (основного та додаткового), з урахуванням наказу від 01.10.2022 року № 756 відповідає Порядку № 260 та Постанові №168.
Отже, відсутні правові підстави для виплати позивачу збільшеної до 100000 гривень винагороди за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 01.09.2022 року до 05.09.2022 року, з 06.09.2022 року до 26.09.2022 року.
Щодо позовних вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, в розмірі 100000 грн за безпосередню участь в період з 05.03.2022 року по 31.08.2022 року, з 04.11.2022 року по 01.12.2022 року, з 29.12.2022 року по 08.01.2023 року, з 08.01.2023 року по 24.01.2023 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, суд враховує наступне.
За довідкою про грошове забезпечення від 24 серпня 2025 року № 5148 позивачу нараховувалась додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в наступних розмірах: березень 2022 року – 20322,58 грн; квітень 2022 року – 66774,19 грн; травень 2022 року – 100000 грн; червень 2022 року – 100000 грн; липень 2022 року – 100000 грн; серпень 2022 року – 100000 грн; вересень 2022 року – 100000 грн; грудень 2022 року – 90000 грн; січень 2023 року – 36774,19 грн; лютий 2023 року – 43548,39 грн. 
Згідно з випискою АТ “Приватбанк” від 27.09.2024 року позивачу на картковий рахунок виплачена додаткова винагорода за ПКМУ №168 за безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в наступних розмірах (з відрахуванням військового збору): 20017,74 грн – 31.03.2022 року; 65772,57 – 11.04.2022 року, 20.04.2022 року; 98500,00 грн – 18.05.2022 року; 98500,00 грн – 24.06.2022 року; 98500,00 грн – 29.07.2022 року; 98500,00 грн – 26.08.2022 року; 98500,00 грн – 23.09.2022 року, 29.09.2022 року; 88650,00 грн – 20.12.2022 року; 36222,58 грн – 21.01.2023 року; 42895,16 грн – 23.02.2023 року.
Таким чином, позивачу додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, за безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. виплачена в повному обсязі.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволені позову.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 160/13272/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 25 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв