П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/40690/24	

Головуючий І інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Голуб В.А., Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 06.11.2025р.) про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейт Лак Корпорейшн» до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -
В С Т А Н О В И В:
30.12.2024р. ТОВ «Грейт Лак Корпорейшн», через уповноваженого представника, звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС в Одеській області та ДПС України, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.07.2024р. про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 01.07.2022р., №1 від 18.05.2022р., №1 від 21.06.2022р., №2 від 01.07.2022р., №9 від 17.10.2022р., №10 від 22.07.2022р., №13 від 28.07.2022р., №14 від 29.07.2022р. та, відповідно, зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вищезазначені податкові накладні, за датою їх фактичного подання на реєстрацію.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області є протиправними та такими, що порушують норми податкового законодавства, оскільки позивачем дійсно здійснені спірні господарські операції, а на безпідставне зупинення реєстрації поданих ним податкових накладних направленні всі необхідні первинні документи, які відповідають вимогам, викладеним у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття відповідачем рішень про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2025р. позов ТОВ «Грейт Лак Корпорейшн» - задоволено та, зокрема, зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 01.07.2022р., №1 від 18.05.2022р., №1 від 21.06.2022р., №2 від 01.07.2022р., №9 від 17.10.2022р., №10 від 22.07.2022р., №13 від 28.07.2022р., №14 від 29.07.2022р., які подані ТОВ «Грейт Лак Корпорейшн», датою їх фактичного подання на реєстрацію. 
Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили - 25.03.2025р.
На відповідну заяву позивачу 25.06.2025р. було видано виконавчі листи.
05.11.2025р. ТОВ «Грейт Лак Корпорейшн» було подано до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №420/40690/24, в якій він просив зобов`язати відповідача надати звіт про виконання в повному обсязі судового рішення від 18.02.2025р. у даній справі та, відповідно, встановити строк для подання такого звіту. Зазначені вимоги обґрунтовані умисним, на думку позивача, не виконанням суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили у цій адміністративній справі. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року (прийнята в порядку письмового провадження) заяву ТОВ «Грейт Лак Корпорейшн» про встановлення судового контролю - задоволено. Зобов`язано ДПС України у тридцяти денний строк після отримання даної ухвали суду подати звіт про виконання рішення суду від 18.02.2025р. у справі №420/40690/25.
Не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою суду першої інстанції, відповідач 20.11.2025р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного судового рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2025р. і ухвалити нове, яким вимоги заяви про встановлення судового контролю - залишити без задоволення.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПС України та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
23.12.2025р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
У відповідності до ч.1 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Положеннями ч.2 ст.55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або ж бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Як передбачено у ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання ж судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.ч.2,3 ст.14 КАС України).
За приписами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив про те, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» Суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Також, варто звернути увагу на те, що обов`язковість виконання судового рішення є однією зі складових елементів вимоги щодо ефективного правосуддя, яка виражається, головним чином, у тому, що державні органи зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio» (в силу своєї посади та визначених законом повноважень). Виконання рішення суду повинно бути справедливим, швидким, ефективним та пропорційним, тобто для цього мають бути забезпечені необхідні кошти та чіткі правові норми, що визначають доступні ресурси, відповідальні органи та механізми повного виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, проаналізувавши обставини, викладені позивачем в заяві, та докази, надані на підтвердження вказаних обставин, керуючись ст.382 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. 
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам цієї справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано, зокрема, ст.382 КАС України.
У відповідності до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або ж за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах із приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
У ч.ч.1-5, 11 ст.382-3 КАС України регламентовано, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами ч.5 ст.382-1 Кодексу.
При цьому, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, чи заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог ч.2 та/або 3 ст.382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу або ж за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або ж звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних чи соціальних тощо), то суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу.
Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням судового рішення, механізм якого унормований, у тому числі, ст.382 КАС України, має на меті забезпечення належного виконання рішення суду. Судом можуть бути вжиті заходи реагування у межах судового контролю за виконанням рішень суду у формі встановлення нового строку для подачі звіту та/або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
Підставами його застосування є, відповідно, неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або ж якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення (дій зобов`язального характеру) є неповажними.
Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, суд має зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад судочинства, серед іншого, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Вказана позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.05.2021р. у справі №9901/598/19 та від 01.02.2022р. у справа №420/177/20.
Так, зі змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2025р. у справі №420/40690/24 вбачається, що ДПС України зобов`язано зареєструвати податкові накладні ТОВ «Грейт Лак Корпорейшн» №1 від 01.07.2022р., №1 від 18.05.2022р., №1 від 21.06.2022р., №2 від 01.07.2022р., №9 від 17.10.2022р., №10 від 22.07.2022р., №13 від 28.07.2022р., а також №14 від 29.07.2022р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання на реєстрацію.
25.06.2025р. Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчі листи, в тому числі, і щодо примусового виконання судового рішення в частині зобов`язання відповідача зареєструвати вказані податкові накладні №1 від 01.07.2022р., №1 від 18.05.2022р., №1 від 21.06.2022р., №2 від 01.07.2022р., №9 від 17.10.2022р., №10 від 22.07.2022р., №13 від 28.07.2022р., а також №14 від 29.07.2022р. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх надходження на реєстрацію.
У цьому контексті, судова колегія зазначає, що за приписами п.19 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. за №1246), податкова накладна реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).
Матеріалами справи підтверджується, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2025р. у справі №420/40690/24 доставлено до електронного кабінету ДПС України 19.02.2025р., а ухвалу апеляційного суду від 25.03.2025р. про повернення відповідачу апеляційної скарги на рішення суду - 26.03.2025р.
Отже, ДПС України було зобов`язане зареєструвати податкові накладні 26.03.2025р., тобто у день у разі надходження відповідного рішення щодо набрання законної сили 25.03.2025р. рішення суду першої інстанції від 18.02.2025р. у справі №420/40690/24.
Проте, станом на час подання ТОВ «Грейт Лак Корпорейшн» заяви про встановлення судового контролю - 05.11.2025р. (тобто більше 7 місяців з дня набрання рішенням законної сили), матеріали справи не містили жодних доказів виконання ДПС України судового рішення від 18.02.2025р. у справі №420/40690/24. 
Вказане у сукупності є підставою для висновку суду про порушення відповідачем положень ст.ст.58,129-1 Конституції України та ч.2 ст.14 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Посилання ж апелянта на численні судові рішення суду касаційної інстанції, міркування щодо права суду першої інстанції встановити судовий контроль, щодо не подання позивачем доказів умисного невиконання судового рішення та не з`ясування цього питання судом першої інстанції, не є підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що, згідно зі ст.316 КАС України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.249,308,311,315,316,321,322,325,328,383 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 17.03.2026р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов 

Судді: В.А. Голуб

В.О. Скрипченко