Справа № 194/1392/25
Номер провадження № 2/194/378/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року м. Тернівка
Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді      Корягіна В.О.,
за участю секретаря судового засідання Григор`євої А.Є.,
представника відповідача     Тащі М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача Шох І.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.08.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір №688638258, який був підписаний електронним підписом позичальника та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредитні кошти у сумі 11749 грн. 07.01.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», було укладено договір факторингу №МВ-ТП/16, у відповідності до якого первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідач не виконала умов договору і тому у неї перед ТОВ «Таліон плюс» утворилась заборгованість, яка станом на 02.06.2025 року становить 47538,14 грн. з яких: заборгованість по кредиту – 11748,16 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом – 35789,98 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 47538,14 грн., судові витрати у розмірі 2422,20 грн., та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Представник відповідача Єлісєєв Д.О. надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що проценти за користування кредитом більше ніж вдвічі перевищують розмір кредиту, що порушує критерії справедливості, добросовісності, пропорційності та розумності, що порушує інтереси споживача. Також зазначає, що сума витрат на правову допомогу, заявлена позивачем, є необґрунтованою не неспіврозмірною, з урахуванням складності справи та фінансового стану відповідача. Просить позовні вимоги задовольнити частково у сумі 15449,10 грн. та 787,20 грн. судового збору.
Представник позивача Дорошенко О.В. надала суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що зміст кредитного договору становлять умови, визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зазначає, що нарахування відсотків відбувалась в межах строку дії кредитного договору та на умовах, визначених у договорі. Щодо витрат на правничу допомогу, то позивачем надано усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, обсягом та ціною позову. З урахуванням викладеного, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.
Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково у сумі 15449,10 грн. та 787,20 грн. судового збору, посилаючись на обставини викладені у відзиві. А також, суду зазначив, що сторони відповідача визнається факт, що 07.08.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір №688638258 та відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредитні кошти двома траншами у сумі 11749 грн. (9523 грн. та 2226 грн.) 
Суд, вислухавши представник відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що 07.08.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір кредитної лінії №688638258, який був підписаний електронним підписом позичальника та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії.
Згідно п. 2.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 27000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно п. 2.3 Договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 9523,00 грн. 07.08.2024 року (що є датою надання Кредиту).
Відповідно до п. 2.4 Договору, другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором.
Згідно п. 3.1 Договору, позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. 
Згідно п. 3.2. Договору, сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Згідно п. 7.1 Договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 06.09.2024 року.
Відповідно до п. 7.3 Договору, Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 06.09.2029 року.
Згідно з п. 8.3 Договору, на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 1,5% в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,5 % річних.
Згідно п. 8.5.2 Договору, у разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить Поновлення Дисконтного періоду, на період після 06.09.2024 року розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою 1,44% в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 526,83% річних.
Відповідно до п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Згідно п. 9.1.1.7 Договору, у разі затримання Позичальником сплати процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення Договору.
Також, 07.08.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було підписано в електронному вигляді паспорт споживчого кредиту та заявку на отримання грошових коштів в кредит.
Окрім того, 11.08.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було підписано в електронному вигляді додаткову угоду до кредитного договору, якою сторони погодили надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 2226,00 грн.
Згідно з п. 1.4 Додаткової угоди, змоменту отримання траншу вказаного в п. 1.1. Договору, Базова процентна ставка за Договором (для суми всіх наступних Траншів в рамках всього Кредитного ліміту та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 1,50% в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50% річних.
Згідно п. 2 Додаткової угоди, усі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання.
Згідно довідок ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та підтверджень щодо здійснення переказу грошових коштів від ТОВ «ПрофітГід», ОСОБА_1 було здійснено переказ кредитних коштів згідно кредитного договору 07.08.2024 року на суму 9523,00 грн. та згідно додаткової угоди до кредитного договору 11.08.2024 року на суму 2226,00 грн.
Згідно довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 07.08.2024 року о 13.40.59 було отримано одноразовий ідентифікатор GSMB-6892.
Також, згідно листа АТ «Універсал Банк» від 18.03.2026 року та виписки по рахунку, на поточний рахунок ОСОБА_1 07.08.2024 року було здійснено зарахування коштів на загальну суму 9523,00 грн.
Сторони визнали 07.08.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір №688638258 та відповідно до укладеного договору відповідач ОСОБА_1 отримала кредитні кошти двома траншами у сумі 11749 грн. (9523 грн. та 2226 грн.)
Також між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було підписані паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» та 07.08.2024 року надана ОСОБА_1 заявка на отримання коштів. 
07.01.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», було укладено договір факторингу №МВ-ТП/16, у відповідності до якого первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору.
07.01.2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором на електронну адресу ОСОБА_1 .
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №688638258 від 07.08.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у неї перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» утворилася заборгованість, яка за період з 07.08.2024 року по 07.01.2025 року становить 27684,10 грн., з яких заборгованість по кредиту – 11748,16 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом – 15935,94 грн. Також, відповідачем була сплачена заборгованість за кредитним договором 07.09.2024 року – 2162 грн., 06.10.2024 року – 2726 грн., 05.11.2024 року – 2820 грн., 12.12.2024 року - 1040 грн. 
Згідно реєстру прав вимоги від 07.01.2025 року до договору факторингу №МВ-ТП/16 від 07.01.2025 року, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на суму 27684,10 грн.
Згідно з платіжними інструкціями від 21.01.2025 року та 28.01.2025 року, ТОВ «Таліон плюс» сплатило ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти за відступлення права вимоги за договором факторингу. 
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №688638258 від 07.08.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у неї перед ТОВ «Таліон плюс» утворилася заборгованість, яка за період з 07.01.2025 року по 02.06.2025 року становить 47538,14 грн. з яких: заборгованість по кредиту – 11748,16 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом – 35789,98 грн.
03.06.2025 року ТОВ «Таліон плюс» направило на електронну адресу ОСОБА_1 повідомлення про дострокове розірвання договору.
Також, адвокатське об`єднання «Ліга юридичних технологій та інновацій», яке є представником позивача, направило ОСОБА_1 досудову вимогу про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. 
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»,  якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора.
Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте, це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.
Судом встановлено, що у кредитному договорі №688638258 від 07.08.2024 року, паспорті споживчого кредиту та додатковій угоді до кредитного договору від 11.08.2024 року, які підписано відповідачем, наявні істотні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами, строки кредитування, порядок повернення кредиту.
Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Відповідач умови за кредитним договором №688638258 від 07.08.2024 року своєчасно і в повному обсязі не виконувала. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умови Договору і виникла заборгованість, загальна сума якої складає 47538,14 грн.
Щодо тверджень представника відповідача, що проценти за користування кредитом більше ніж вдвічі перевищують розмір кредиту, що порушує критерії справедливості, добросовісності, пропорційності та розумності, що порушує інтереси споживача, то суд зазначає, що нарахування процентів за користування кредитними коштами, здійснювалось в межах строку дії кредитного договору та на умовах визначених договором, що підтверджується копіями кредитного договору та додаткової угоди до договору, а також розрахунками заборгованості, складеними первісним кредитором та позивачем. Укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам чинного на той час законодавства та вільному волевиявленню сторін; під час укладення кредитного договору відповідач була ознайомлена з його умовами, висловила своє волевиявлення шляхом підписання договору і певний час виконувала його умови, що свідчить про прийняття нею таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків
Суд звертає увагу, що сторона відповідача не оспорює факт укладення кредитного договору та додаткової угоди, а також не заперечує факт отримання кредитних коштів. Також суд зазначає, що сторона відповідача не надала суду альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем в цій частині та вважає, що вказана заборгованість за тілом кредиту та відсотками підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Отже, належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог відповідач суду не надала. Заперечення відповідача зазначені у відзиві не спростовують позовних вимог.
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. 
Відповідно до договору №5 про надання правничої допомоги від 02.12.2024 року, між ТОВ «Таліон плюс» та Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» укладено договір про надання правової допомоги. 
Відповідно додаткової угоди № 1449 від 07.08.2025 року та акту прийому-передачі наданих послуг від 07.08.2025 року до договору про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 року вартість послуг складає 5000,00 грн.
Згідно платіжної інструкції №209 від 07.08.2025 року ТОВ «Таліон плюс» сплатило Адвокатському об`єднанню «Ліга юридичних технологій та інновацій» грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. за послуги з надання правничої допомоги.
В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Однак суд, враховує заявлене фактичне відповідачем клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а також враховує те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та значенням справи для сторони, складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Тому вважає понесені представником позивача витрати на правничу допомогу неспівмірними, оскільки такі витрати не відповідають критерію реальності витрат, розумності їхнього розміру. Зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, суд вважає, що вони не вимагали від останнього значних зусиль та часу. 
Тож надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 3000,00 грн.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором №688638258 від 07.08.2024 року в розмірі 47538,14 грн. з яких: заборгованість по кредиту – 11748,16 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом – 35789,98 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 512, 516, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 628, 629, 634, 638, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256, 280, 281 ЦПК України, суд –
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», код ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження – Чернігівська обл. м. Чернігів вул. Жабинського буд. 13, заборгованість за кредитним договором №688638258 від 07.08.2024 року в розмірі 47538,14 грн., з яких: заборгованість по кредиту – 11748,16 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом – 35789,98 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», код ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження – Чернігівська обл. м. Чернігів вул. Жабинського буд. 13, судовий збір у сумі 2422,40 грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», код ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження – Чернігівська обл. м. Чернігів вул. Жабинського буд. 13, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повне судове рішення складено 25 березня 2026 року.
Головуючий суддя:         В.О. Корягін