Справа № 991/3098/26
Провадження 1-кс/991/3113/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року         м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури стосовно невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою від 18.03.2026, 
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, у якій заявник просить зобов`язати посадових осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) внести за його заявою від 18.03.2026 відомості доЄдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) про можливе вчинення детективом Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що ним 18.03.2026 до САП подано заяву про внесення відомостей до ЄРДР, однак відомості, викладені у вказаній заяві не внесені та досудове розслідування не розпочато. 
Натомість 01.04.2026 заявник отримав відповідь за підписом прокурора САП ОСОБА_5 про відмову у внесенні відомостей в ЄРДР із посиланням на раніше винесені ухвали суду з описаних у заяві фактів. 
Однак, ОСОБА_3 зазначає, що в поданих раніше заявах заначено можливе порушення детективом за ст. 368-5 КК України та іншими, а не за ч. 2 ст. 366-2 КК України, у зв`язку з чим заявник звернувся до слідчого судді з даною скаргою. 
Розгляд скарги призначався на 06.04.2026 та 09.04.2026, про що належним чином повідомлено учасників.
Однак у судове засідання учасники не з`явились.
До початку судового розгляду від прокурора САП ОСОБА_5 до суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що на адресу САП надходила заява ОСОБА_3  від 26.03.2026 (не 18.03.2026) про можливе вчинення детективом НАБУ ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366-2 та ст. 368-5 КК України. За результатами розгляду заяви ОСОБА_3 надана відповідь від 01.04.2026 №07/3-2311ВИХ-26 про відсутність підстав для початку досудового розслідування. Крім того, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2026, яка залишена без змін ухвалою АП ВАКС 17.03.2026 (справа 991/1117/26), відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення детективом НАБУ ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,3 ст. 368, ч. 2 ст. 366 та ст. 368-5 КК України. 
Таким чином, просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 та розглянути скаргу за відсутності представника САП.
Враховуючи вимоги ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності уповноваженої особи, бездіяльність якої оскаржується та за відсутності заявника скарги, з огляду на неодноразове повідомлення про дату, час та місце розгляду поданої скарги.
Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Зі змісту скарги вбачається, що заявник звернувся до САП 18.03.2026 із заявою від 18.03.2026 про внесення відомостей до ЄРДР. На підтвердження такого факту заявник не додав до скарги жодного підтверджуючого документу.
У матеріалах скарги наявна відповідь за підписом начальника третього відділу САП ОСОБА_5 від 01.04.2026 з якої вбачається, що вона надана на заяву ОСОБА_3 про можливе вчинення детективом НАБУ ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366-2 та ст. 368-5 КК України.
В письмових запереченнях до даної скарги прокурор САП ОСОБА_5 зазначає, що до САП надходила заява ОСОБА_3 від 26.03.2026, а не 18.03.2026.
З огляду на викладене, слідчим суддею не виявилось можливим встановити, чи дійсно надходила зазначена скаржником заява від 18.03.2026 до САП та чи була там зареєстрована.
У подальшому в тексті скарги вказано, що в поданих раніше заявах про внесення відомостей до ЄРДР, заявником зазначалось можливе порушення детективом за ст. 368-5 КК України та іншими, а не за ч. 2 ст. 366-2 КК України. В заяві від 18.03.2026 ним зазначено нововиявлені обставини, а саме нові експертні висновки, які раніше не надавались до заяв і до суду, згідно яких заявник вважає, вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-2 КК України вчиненого детективом НАБУ ОСОБА_6 .
Враховуючи, що відомості за вказаною заявою до ЄРДР внесені не були, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.
Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Статтею 33-1 КПК України встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Частиною 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Аналіз норм ст.ст. 214, 303 КПК України свідчать про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Порядок внесення таких відомостей врегульований ч. 5 ст. 214 КПК України та розділом ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та внесення, затвердженого Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 (в редакції наказу Генерального прокурора від 17.08.2023 № 231).
Згідно з п. 1 Глави 3 Розділу ІІ зазначеного Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, п. 1 Глави 1 Розділу ІІ зазначеного Положення визначено, що до Реєстру вносяться відомості, зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4-5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року в справі № 556/450/18, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Із наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Встановлений ст. 214 КПК України порядок початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про вчинення кримінального правопорушення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, та в тій же мірі забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень, захищаючи тим самим інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.
Слідчий суддя звертає увагу, що лише наявність у заяві про кримінальне правопорушення конкретних та об`єктивних відомостей, які свідчать про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, створює у слідчого/прокурора обов`язок внести їх до ЄРДР. Саме по собі твердження заявника про існування кримінального правопорушення, за відсутності таких відомостей, не є достатньою підставою для ініціювання досудового розслідування.
Поряд з цим, із дослідженої заяви від 18.03.2026 не вбачається наведення заявником достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть прямо свідчити про наявність в діях детектива НАБУ ОСОБА_6 ознак вчинення кримінальних правопорушень.
Викладені у заяві відомості зводяться лише до висунення домислів ОСОБА_3 та надання ним суб`єктивної оцінки щодо декларування детективом НАБУ ОСОБА_6 недостовірної інформації.
Окрім того, відомостей про отримання заяви від 18.03.2026 уповноваженою особою САП слідчому судді не надано.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що з інформації, яка міститься у заяві від 18.03.2026, не вбачається наявності обов`язкових ознак кримінальних правопорушень, а тому не викликає в слідчого/прокурора обов`язку вносити відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочинати досудове розслідування.
Слідчому судді не доведено, що заява від 18.03.2026 була зареєстрована в САП.
За наведеного, на переконання слідчого судді, бездіяльність уповноважених осіб САП, яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, в даному випадку не встановлена.
З урахуванням викладеного, підстави для зобов`язання уповноважених осіб САП внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно з заявою ОСОБА_3 від 18.03.2026 - відсутні.
Керуючись статтями 9, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя 
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1