Справа № 127/362/26 
Провадження № 33/801/174/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
за участі ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Ліханової О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Ліханової Олени Володимирівни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №556929 від 02.01.2026 року, водій  ОСОБА_1 01.01.2026 о 23:42 год. у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе керував автомобілем Фольксваген Транспортер, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн. 
Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Ліханова О.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з вимогами статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556929 від 02.01.2026 року, водій  ОСОБА_1 01.01.2026 о 23:42 год. у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе керував автомобілем Фольксваген Транспортер, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Висновок про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які містяться у справі, а саме: протоколу серії ЕПР1 № 556929 від 02.01.2026 року, в якому викладено обставини правопорушення (а.с. 2); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 4); рапорту інспектора 1 взводу 3 роти БУПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенанта поліції Солоднюка А. (а.с. 5); відеозапису (а.с. 6).
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з відмовою водія від проходження огляду, поліцейський, діючи у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказавши, що  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а водій – ОСОБА_2 (брат ОСОБА_1 ) втік, оскільки злякався працівників поліції та ТЦК, апеляційний суд оцінює критично, оскільки з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що пасажирка, яка перебувала в авто на передньому сидінні на питання працівника поліції «з ким ви рухалися в автомобілі? Хто був за кермом?», ОСОБА_3 відповідала - «Саша». При цьому на питання поліцейського із вказівкою на ОСОБА_1 « ОСОБА_4 це хто? Це ось ця особа? Це він був за кермом? Дивіться, ось ця особа що стоїть, це він був за кермом?», ОСОБА_3 надала ствердну відповідь «да».
Однак протягом усього запису подій, які мали місце 01.01.2026, крім ОСОБА_1 та його пасажирки біля транспортного засобу нікого не було, та особа, яка на думку ОСОБА_1 була водієм транспортного засобу не з`являлась, щоб підтвердити факт керування.
Крім того пасажирка ОСОБА_3 неодноразово змінювала свої показання, плуталась у наданих свідченнях, спочатку відеозапису на питання працівника поліції: «як його звати? З ким Ви їдете?», пасажирка спершу відповіла «я не знаю як його звати. Із знайомим?». На чергове питання працівника поліції «як його звати?» пасажирка відповіла, що їй сказав, що ОСОБА_4 та повідомила, бачиться з ним вперше. В подальшому на питання працівника поліції «ви не бачили який він за кермо сідав?», відповіла, що бачила, тому їй страшно стало.На повторні питання працівника поліції: «З ким рухалися?», ОСОБА_3 відповіла: «З ОСОБА_5 », а далі вказала, що водій припаркувався та пішов, «не майже зразу, але пішов».
При цьому, апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписом обставини, надання ОСОБА_6 та пасажиркою ОСОБА_3 непослідовних і суперечливих пояснень щодо події, яка відбулась 01.01.2026 року з метою уникнення від відповідальності, відсутність змістовних пояснень стосовно обставин висунутого обвинувачення у своїй сукупності додатково підтверджують правильність висновків про доведеність його винуватості у вчиненні правопорушення та свідчать про те, що саме він був водієм транспортного засобу автомобіля Фольксваген Транспортер, д.н.з НОМЕР_1 .
Крім того, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні вказував, що є братом ОСОБА_1 , тому надані ним пояснення суд оцінює як сприяння для уникнення останнім негативних правових наслідків, обумовлених притягненням його до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали адміністративного провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та свідчать про те, що працівниками поліції приймались необхідні та достатні заходи для повного та всебічного встановлення обставин, які відбувались 01.01.2026 року о 23:42 год. у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що саме він керував транспортним засобом, проте суд такі пояснення оцінює критично, оскільки свідок є рідним братом ОСОБА_1 і може мати мотиви для уникнення останнім адміністративної відповідальності. Крім того, на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_2 взагалі не фігурує, що свідчить про його відсутність в той час на місці події та відповідно спростовує його доводи щодо керування транспортним засобом саме ним.
Отже доводи захисту про те, що за кермом автомобіля ОСОБА_1 не перебував є безпідставними та оцінюються апеляційним судом як обрана лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Будь-яких порушень з боку працівників патрульної поліції, які б вказували на незаконну зупинку чи незаконне направлення на огляд, під час апеляційного розгляду судом не встановлено.
У зв`язку з відмовою водія від проходження огляду, поліцейський, діючи у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, вказавши, що  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин приходжу до висновку, що  ОСОБА_1 було надано в передбаченому порядку можливість пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння, від якої він відмовився, що містить склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно, наявні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. 
З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Ліханової Олени Володимирівни залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду:      В.П. Рибчинський