ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/34156/21 Суддя (судді) першої інстанції: Богатинський Богдан Вікторович

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Штульман І.В.
суддів:  Оксененка О.М.,
Черпака Ю.К., 
при секретарі: Долинській Д.В.,
за участі: Євтєхова Є.А., - представника відповідача, -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ГУ ДСНС) у Дніпропетровській області звернулося в Окружний адміністративний суд м. Києва із адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Київстар" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т. Гагаріна, 103-а до повного усунення порушень, зазначених в акті ГУ ДСНС у Дніпропетровській області №735 від 25 серпня 2021 року (т.1 а.с.1-10).
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-IX (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року №399, адміністративну справу №640/34156/21 передано на розгляд та вирішення Запорізькому окружному адміністративного суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю (т.4 а.с.66-73).
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції вказав, що за результатами здійснення чергового перевірочного заходу, відповідачем не були усунуті всі порушення. Суд першої інстанції вважав, що при вирішенні питання про наявність підстав для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, слід виходити з того, чи можуть порушення, що так і не були усунуті призвести до реальної загрози життю та здоров`ю людей, адже важливим та необхідним є дотримання балансу наявності можливого ризику з негативними наслідками для суб`єкта господарювання, пов`язаними з блокуванням роботи підприємства. На думку Запорізького окружного адміністративного суду, більшість виявлених порушень, які могли нести реальну загрозу було усунуто суб`єктом господарювання та підтверджується актами перевірки, а неусунені порушення - не містять прямого та очевидного впливу на виникнення надзвичайної ситуації та можливості швидкого реагування - збереження життя/здоров`я людей та майна.
Не погоджуючись з рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що матеріали адміністративної справи №640/34156/21 не містять висновку позивача про усунення відповідачем зафіксованих в акті перевірки порушень. Так, надані відповідачем разом із відзивом матеріали не є належними і достатніми доказами усунення порушень, які були встановлені під час перевірки, оскільки не містять інформацію щодо усунення виявлених під час перевірки порушень (договори і фотокартки не свідчать про фактичне усунення порушень, фотокартки не можливо пов`язати з усуненням виявлених під час перевірки порушень), і у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про усунення усіх порушень. Апелянт стверджує, що зазначені в Акті перевірки від 25 серпня 2021 року №735 порушення залишаються не усуненими і можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища, а тому відповідно до приписів статі 2 Кодексу цивільного захисту України є тими обставинами, які можуть призвести до настання реальної загрози життю та здоров`ю людей.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ПрАТ «Київстар» зазначає, що наявні підстави для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а судового рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Представник позивача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у відповіді на відзив зазначає, що виявлені порушення кваліфікуються як такі, що ставлять під сумнів дотримання принципу верховенства права, підривають організаційно-правові основи діяльності та здатні спричинити непередбачувані наслідки. 
За змістом частини першої статті 309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
За приписами частини другої статті 309 КАС України, у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.
Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.
Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку. 
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.
Позивач будучи повідомленим про день, час та місце судового розгляду належним чином, свого представника у судове засідання не направив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, про причини неявки не повідомив. 
Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 17 серпня 2021 року по 25 серпня 2021 року відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" проведено планову перевірку ПрАТ "Київстар" за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т. Гагаріна, 103а.
За наслідками вказаної перевірки складено Акт перевірки об`єктів ПрАТ "Київстар" від 25 серпня 2021 року №735 встановлено такі порушення: 
1) пункту 7 "Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів", затвердженого наказом Міністерства з надзвичайних ситуацій України (далі - МНС) від 18 грудня 2000 року №338, зареєстрованого в Мін`юсті України 24 січня 2001 року за №62/5253 (у редакції наказу МНС від 16 серпня 2005 року №140, зареєстрованого в Мін`юсті України 01 вересня 2005 року №970/11250); "Методика ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів", затверджена наказом МНС України від 23 лютого 2006 року №98, зареєстрована в Мін`юсті України 20 березня 2006 року №286/12160 - Для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, а також визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій, не проведено ідентифікацію об`єкта господарської діяльності та не узгоджено її з ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області;
2) пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗ України - працівників об`єкту засобами колективного та індивідуального захисту не забезпечено;
3) пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №1200 - не визначено обсяг забезпечення працівників, які працюють у зоні можливого хімічного забруднення засобами радіаційного та хімічного захисту, їх типу, а також місце зберігання;
4) Правил пожежної безпеки України (далі - ППБУ) Розділ V, пункту 1.1, Державних будівельних норм (далі - ДБН) В.2.5-56:2014 пункту 7.2.2, ДСТУ-Н СЕN/54-14:2009 пункту 6.8.3. - у випадку виходу з ладу основного джерела електроживлення не передбачено резервне електропостачання від акумуляторної батареї, яка повинна бути достатньою для живлення системи протягом часу всіх ймовірних порушень електропостачання основного джерела електроживлення або прийнята інших відповідних заходів;
5) ППБУ Розділ II пункту 22 ДБН В.2.5-64:2012 пункту 8.12, пункту 8.13. - конструкція шафи пожежного крана повинна передбачати, окрім розміщення в ній пожежного крана діаметром 50 мм або 65 мм (укомплектованого пожежним рукавом відповідного діаметру та стволом), пожежного кран-комплекту з напівжорстким рукавом діаметром не менше 25 мм, що приєднаний до пожежного стояка через вхідний запірний вентиль, а також двох вогнегасників;
6) ППБУ розділ V пункт 3.6. Наказ МВС №25 розділ VІ пункт 7 - Приміщення не доукомплектовані вогнегасниками згідно норм належності;
7) КЦЗ України пункт 11 частини першої статті 20, пункти 5, 6, Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях №444 - Не проведено об`єктові навчання з питань цивільного захисту;
8) ППБУ розділ VІІ пункт 1.1. - Допущено до зварювальних робіт осіб, які не мають кваліфікаційних посвідчень та не пройшли у встановленому порядку навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму та щорічної перевірки знань з одержанням спеціального посвідчення;
9) ППБУ розділ VІІ пункту 1.1. - Вогневі роботи проводяться в місці з горючими матеріалами (на дерев`яних піддонах);
10) Розділ V пункт 2.3. підпункту 7 ППБУ - Якщо на насосній станції немає постійного чергового персоналу, то приміщення повинно замикатись на замок, а місце зберігання ключів - зазначатись написом на дверях; 
11) Розділ V пункт 2.3. підпункту 3 ППБУ - Трубопроводи й насоси необхідно фарбувати у відповідний колір згідно з ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности";
12) ППБУ розділ V пункт 2.3 підпункт 4 - У приміщенні насосної станції електрифіковані засувки не перевіряються не рідше двох разів на рік, а пожежні насоси - щомісяця. Не рідше одного разу на місяць не перевіряється надійність переведення пожежних насосів з основного на резервне електропостачання (у тому числі від дизельних агрегатів) з реєстрацією результатів у журналі;
13) ППБУ розділ V пункт 1.1. ДБН В.2.5-56:2014 зміна №1 пункт 5.9. - Управління системами протипожежного захисту слід передбачити з приміщення пожежного поста з цілодобовим перебуванням чергового персоналу, це приміщення повинно розміщуватися не вище другого поверху;
14) ППБУ розділ V, пункт 1.2. 14 ДБН В.2.5-56:2014 пункт 9.7.2. - На об`єкті відсутнє аварійне освітлення евакуювання з будівель, яке повинно бути стаціонарно встановлене, освітлювати зону підлоги і мати ударостійкий корпус;
15) ППБУ розділ V, пункт 1.2. ДБН В 2.5-56:2014 пункт 11.3.1.5. - Кнопки дистанційного пуску для запуску пожежних насосів розміщенні не в повному обсязі, розміщенні в шафках пожежних кран-комплектів;
16) ППБУ розділ V, пункт 1.2. ДБН В 2.5-56:2014 пункт 11.3.1.5. - У приміщенні де розміщено пожежні насоси відсутня світлова сигналізація: про наявність напруги на робочому та резервному вводах електропостачання пожежних насосів, про відключення автоматичного пуску пожежних насосів, про несправність ланцюгів керування на включення, про заклинювання електрозасувки;
17) ППБУ розділ V, пункт 1.2. ДБН В 2.5-56:2014 Додаток А (обов`язковий) таб. А1., пункт 4.3. - Приміщення будівлі адміністративного корпусу з літерою І-16 не обладнано системою пожежогасіння відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту"; 
18) ППБУ розділ V, пункт 2.3. підпункт 2 - Допущено захаращення насосної станції сторонніми предметами (навалом сміття);
19) ППБУ розділ V, пункт 1.2. ДБН В 2.5-56:2014 Додаток А (обов`язковий) таб. А1., пункт 14.2. - Приміщення будівлі складу не обладнано системою пожежної сигналізації в повному обсязі відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";
20) ППБУ розділ ІІІ, пункт 2.9. - Не визначено для складського приміщення будівлі комутаційного центру категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ БВ.1.1-36:2016 "Визначення категорії приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою (т.1 а.с.11-26).
На думку позивача ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, перелічені в акті порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають на об`єкті, а тому слід застосувати заходи реагування шляхом повного зупинення роботи підприємства. 
Згідно частини другої статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно із частиною сьомою статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Тобто, за рішенням адміністративного суду, ухваленим за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Відповідно до частин першої та другої статті 64 КЦЗ України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Частиною першою статті 65 КЦЗ України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).
Згідно із частиною першою статті 67 КЦЗ України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частини першої статті 68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Частиною другої цієї ж статті передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Сукупність наведених норм КЦЗ України свідчить, що Управління ДСНС наділено правом звернення до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Суд звертає увагу, що законодавцем допускається можливість тимчасового зупинення експлуатації будівель суб`єкта господарювання незалежно від того, чи беруть вони участь у виробничому циклі.
Відповідно до частини першої статті 70 КЦЗ України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
При цьому, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг у відповідності до частини другої статті 70 КЦЗ України здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Отже, виключно за рішенням адміністративного суду здійснюється повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.
З аналізу викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні. При обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
У свою чергу, пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю. Тобто, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає як при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, так і за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від наслідків такого порушення, що підвищують ризик виникнення пожеж та шкідливого впливу небезпечних чинників при пожежі, яка уже виникла.
Застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас поняття «загроза життю/та або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природнього середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Крім того, заходи реагування мають також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної безпеки та пожежної безпеки на підприємстві.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №826/26644/15, від 21 серпня 2020 року у справі №640/368/19, від 28 січня 2021 року у справі №580/3267/19.
Таким чином, підставами для застосування заходів реагування в першу чергу є наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Судом встановлено, що під час планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - ПрАТ "Київстар" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки було встановлено 20 порушень вимог законодавства.
В подальшому, відповідно до заяви ПрАТ "Київстар" від 23 листопада 2021 року вих.№31430/06 (т.1 а.с.114), позивачем проведено позапланову перевірку зазначеного суб`єкта господарювання, за результатами якої складено акт від 16 грудня 2021 року №1128 (т.1 а.с.115-122).
Згідно статті 6 Закону №877-V, під час проведення позапланового заходу, з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Суб`єкт господарювання (ПрАТ "Київстар") звернувся з заявою щодо проведення позапланової перевірки з метою підтвердження усунення вибіркових пунктів, а саме: пунктів 4, 6, 8, 9, 10, 18, 20 вказаних в Акті від 25 серпня 2021 року №735.
Тобто, як встановлено судом першої інстанції на об`єктах відповідача залишаються не виконанні 13 порушень вказаних в пунктах 1, 2, 3, 5, 7, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19 акту від 25 серпня 2021 року №735.
Матеріали справи свідчать, що відповідачем активно вчинялись дії спрямовані на усунення виявлених порушень.
Проте, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що вчинення дій спрямованих на усунення виявлених порушень не означає факт їх безпосереднього усунення.
Станом на час апеляційного розгляду справи, матеріали справи не містять доказів усунення відповідачем усіх порушень техногенної та пожежної безпеки.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що порушення, які є підставою для застосування заходів реагування, встановлені в акті перевірки, відповідач не усунув в повному обсязі, що ним і не заперечується, та не спростував документально відсутність фактів допущення таких порушень.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу І ППБУ, ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт).
Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з наведеними доводами апелянта та зазначає, що поняття "загроза життю та/або здоров`ю людини" є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Суд зазначає, що існування хоча б одного з порушень виявлених позивачем, як таких, що загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повної чи часткової зупинки експлуатації будівель та приміщень.
Указаний висновок узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 05 травня 2022 року у справі №160/4988/19, від 19 липня 2023 року у справі №200/2315/20-а, від 29 лютого 2024 року у справі №420/1984/20, від 15 травня 2024 року у справі №280/11719/21.
Виявлені порушення є суттєвими та потребують усунення, оскільки можуть призвести до виникнення надзвичайної ситуації, не дозволить у випадку виникнення пожежі вчасно її ліквідувати, призведе до стрімкого розвитку та може потенційно загрожувати життю та здоров`ю людей.
Шостий апеляційний адміністративний суд також звертає увагу на те, що вказані порушення не є формальними, а стосуються життя та здоров`я людей.
Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення (аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2023 року у справі №160/3791/22 та від 26 жовтня 2023 року у справі №140/12199/21).
Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №826/7073/18 дійшов висновку про те, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень (об`єктів) якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.
Відтак, враховуючи наявність неусунутих порушень, подальша діяльність відповідача створює загрозу життю та здоров`ю людей, внаслідок чого є підстави для застосування до відповідача заходів реагування.
Відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів усунення усіх порушень, а застосування заходів реагування буде співмірним з виявленими та неусуненими відповідачем порушеннями.
Застосування заходів реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Відтак, відповідача не позбавлено можливості у встановленому порядку звернутися з заявою про скасування заходів реагування після усунення всіх виявлених порушень у сферах техногенної та пожежної безпеки.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року по справі №640/34156/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.
Відповідно частин першої-третьої статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області - задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року по справі №640/34156/21 - скасувати, ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про застосування заходів реагування, - задовольнити.
Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т. Гагаріна, 103-а Приватного акціонерного товариства "Київстар" (ЄДРПОУ 21673832) до повного усунення порушень, зазначених в акті Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №735 від 25 серпня 2021 року. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман
Судді: О.М. Оксененко 
Ю.К. Черпак