УХВАЛА

09 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 760/1180/22
провадження № 51-1039 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 травня 2025 року щодо нього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 березня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховним Судом було констатовано порушення вимог п. п. 4, 5 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК України, при цьому роз`яснено порядок усунення зазначених в ухвалі недоліків.
У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надав уточнену касаційну скаргу, проте зазначених у вказаній ухвалі недоліків в повному обсязі не усунув.
Так, засуджений знову допускає порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, згідно з якими, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Залишаючи без руху касаційну скаргу, Судом роз`яснено, що такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, у наданій на усунення недоліків касаційній скарзі, ОСОБА_4 просить змінити судове рішення та виправдати його за однією із інкримінованих йому статей, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.
Окрім цього, засуджений повторно, усупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України, не долучає до касаційної скарги копії судових рішень, що оскаржуються.
Відсутність судових рішень позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання чи є оскаржувані судові рішення предметом розгляду суду касаційної інстанції (ст. 424 КПК України), чи дотримано строки звернення з касаційною скаргою (ст. 426 КПК України), а також чи в повній мірі дотримано вимоги до касаційної скарги (ст. 427 КПК України).
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу засудженого з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 травня 2025 року щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3