Справа № 545/2095/25 
Провадження № 2-а/545/1/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді: Цибізової С. А.,
з участю секретаря: Делії Д.О., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - 

в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.04.2025 після незаконного затримання, доставлення позивача поліцейськими до ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 01 год. 10 хв. і в подальшому його незаконного утримання до близько 12 год. 50 хв., офіцер ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенант ОСОБА_2 надав позивачу для ознайомлення, надання пояснень і зауважень Протокол №2068 від 26.04.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що під час перевірки ( при цьому у протоколі не зазначено якої саме перевірки, кого чи чого, ким і як вона була здійснена, позивач не був присутнім при перевірці) було встановлено, що ОСОБА_1 не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 на дату 01.12.2024. При розгляді справи 30.04.2025 матеріали не містили доказів того, що було дотримано встановлену процедуру складення, реєстрації, направлення, а також вручення позивачу відповідної повістки. Надалі на підставі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2025 №2068 та копії паспорта ОСОБА_1 , тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 30.04.2025 було винесено оскаржувану постанову №2068 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, про накладення на позивача штрафу у сумі 17 000,00 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач під час дії в Україні особливого періоду порушив вимоги пп.2 п.1 правил військового обліку, а саме не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у якийсь, оскільки в постанові не зазначено, у який саме, строк. При цьому в постанові не зазначено про встановлення того факту, що зазначену повістку позивачем було отримано і коли саме. Посилався також на порушення положень ст.38 КУпАП.
Просив визнати протиправною і скасованою з дня постановлення 30 квітня 2025 Постанову про адміністративне правопорушення №2068, винесену 30 квітня 2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, про накладення на позивача штрафу у сумі 17000 грн. 00 коп., а справу закрити.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.09.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 низку документів, а саме: належним чином завірену копію постанови №2608 від 30.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП; належним чином завірену копію протоколу №2068 від 26.04.2025 про адміністративне правопорушення; належним чином завірену копію справи №2068 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП зі встановленням п`ятнадцятиденного строку відповідачу для надання зазначених документів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Як вбачається з трекінгу відправлення, відповідачем отримано копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження по справі 19.09.2025.
Окрім цього, з довідки про доставку електронного документа вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі від 12.09.2025 по справі №545/2095/25 було надіслано одержувачу ІНФОРМАЦІЯ_3 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 17.09.2025 о 11:04:35.
Відповідно до ч.7 ст.18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Однак у встановлений судом строк відповідачем не було надано на ухвалу суду витребуваних документів та жодних матеріалів по даній справі.
Згідно з положеннями ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.8 ст. 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно до ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.
З наданої позивачем копії протоколу №2068 про адміністративне правопорушення вбачається, що 26.04.2025 відносно ОСОБА_1 офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №2068, згідно з яким 26.04.2025 о 01 год.10 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 на дату 01.12.2024. Станом на 26.04.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виклав свої заперечення, зокрема, вказав, що винним себе не визнає, докази вини йому невідомі, просив розгляд справи проводимти за участю його захисника. (зв. а.с.9). 
З копії наданої позивачем копії Постанови №2068 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 30.04.2025, тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , вбачається, що 26 квітня 2025 року 0 1 год 10 хв. до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 на дату 01.12.2024.
Станом на 26 квітня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В постанові зазначено, що гр. ОСОБА_1 під час дії в Україні особливого періоду порушив вимоги п.п. 2 п.1 Правил військового обліку, а саме не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у стороки зазначені в отриманий ним повістці, чим вчиненив правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Враховуючи, що гр. ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП постановлено накласти на нього штраф у сумі 17000,00 грн (а.с.7).
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частиною 3 ст.210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Дана норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів для конкретизації необхідних правил поведінки.
Згідно з абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
У відповідності з пп.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Положеннями абз.7 ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що протокол не містить фактичних даних на підставі яких можливо встановити винність позивача та інші обставини , що мають зщначення для справи, в оскаржуваній постанові не зазначено того фатку, що розивачем було отримано повістку та коли саме. Не зазначено доказів такого отримання. Тож на думку позивача твердження, що він не прибув по повістці до РТЦК у втсановлений в ній строк є безпідставними. Прирозгляді справи посадовою особою не розглядались та не досліджувались докази щодо зазначеної повістки та ніби-то неявки позичвача, не встановлено зміст оскаржуваної повістки.
Ухвала суду про витребування у відповідача належним чином завіреної копії протоколу, постанови про адміністративне правопорушення та матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідачем не виконана, тому суд вирішує справу на підставі наявниих матеріалів.
Як вбачається з п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
З копії наданих позивачем документів вбачається, що оскаржувана постанова №2608 від 30.04.2025, а також протокол про адміністративне правопорушення №2068 від 26.04.2024 не містять посилання на відповідну повістку та процедуру її направлення/отримання. 
Водночас, доказів направлення та вручення ОСОБА_1 повістки про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 у певний строк суду не надано, не долучено також первинних документів обліку військовозобов`язаного, що унеможливлює встановити порушення з боку ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період. Будь-які належні та допустимі докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови та спростування позиції позивача суду не надано.
Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується нпалежними та допустими доказами.
За змістом положень ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно з ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.
За таких обставин, суд вважає, що підтвердження скоєння позивачем адміністртаивного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП відсутні, а тому рішення суб`єкта владних повноважень є незаконним та підлягає скасуванню , а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України , за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги в частині скасування постанови №2068 від 30.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 та вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення.
При цьому, суд зауважує, що вимоги позивача щодо визнання протиправною постанови з дня постановлення є безпідставними, оскільки такий спосіб захисту як визнання протиправними дій та рішення під час оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності частиною третьою статті 286 КАС України не передбачений, оцінку законності рішення суб`єкта владних повноважень надається судом у мотивувальній частині рішення та окремого зазначеня у резолютивній частині не потребує. Скасування поставнови з дня її постанолення нормами ч.3 ст.286 КАС України не передбачено. Отже в  цій частині позовних вимог суд відмовляє.
За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підставі ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивачем понесено документально підтверджені витрати за сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. (а.с.15). 
З урахуванням вищевикладеного, на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст. 2, 5, 8, 9, 19, 72-77, 78, 159. 162 241-246, 286 КАС України, ст.ст.210-1, 235, 245-253 КУпАП, суд, -
в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Скасувати постанову №2068 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 30.04.2025 відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП – закрити. 
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:	  	С.  А.  Цибізова