Справа № 212/9985/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чепки В. В., за участю секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
встановив:
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яку мотивує тим, що 11 травня 2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №796331306 .
Зазначає, що 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором.
27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає), ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 до Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 78 432,31 грн., з яких: 20 999,20 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46 933,51 грн. - сума заборгованості за відсотками; 10499,60 грн. - неустойка.
26.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №368301459.
20.03.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №20/0324-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги. Зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до Реєстру боржників №8 від 21.08.2024 до Договору факторингу №20/0324-01 укладеного між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №368301459. 
27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02 2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11205,00 грн., з яких 3000,00 грн. - сума заборгованості за основний борг; 6705,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 1500,00 грн. - неустойка.
11.02.2022 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5524672.
19.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 19.06.2023 до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 830,40 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17830,40 грн.
З огляду на те, що відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала, позивач просить суд стягнути з неї заборгованість за Кредитним договором №796331306 в розмірі 78432,31 грн, за кредитним договором №368301459 в розмірі 11205,00 грн., за кредитним договором №5524672 в розмірі 24830,40 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
19.02.2026 від представника відповідача адвоката Сідун О. С. надійшов відзив на позов, у якому вона наводить норми Цивільного процесуального кодексу України щодо строків позовної давності; зазначає про недоведеність позовних вимог наявними у справі доказами, у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Водночас згідно з відзивом просить витребувати у позивача кредитну справу, розрахунок суми боргу, виписку по рахунку.
23.02.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказує, що відповідач у відзиві не заперечує факт укладення кредитних договорів; доказів у спростування позовних вимог не надає; не оспорює чинність кредитних договорів. Долучає докази отримання кредиту відповідачкою 11.02.2022 в розмірі 7 000,00 грн.
03.04.2026 від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому, посилаючись на норми ЦПК України та практику Верховного Суду зазначає про надмірність нарахованих відсотків, а також про неправомірне нарахування штрафних санкцій. Просить не брати до уваги відповідь позивача на відзив.
Ухвалою суду від 10.04.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача, викладене у відзиві на позов, про витребування доказів відмовлено.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. 
Враховуючи те, що сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, для участі у її розгляді не прибули, беручи до уваги ті обставини, що сторонами справи подані заяви по суті спору, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі сторін за наявними у ній матеріалами.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступних висновків.
11 травня 2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №796331306.
Згідно з розділом 2 договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії у сумі кредитного ліміту у розмірі 24000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 2.3. договору кредитодавець надає позичальникові перший транш у розмірі 15 000 грн. Другий транш надається протягом дисконтного періоду. Дисконтний період складає 30 днів з дати отримання першого траншу.
Пунктом 5.1. сторони погодили, що кошти за кредитним договором надаються позичальнику на його картковий рахунок НОМЕР_1 .
Розділами 8 та 12 кредитного договору визначено вартість послуг кредитодавця, узгоджено базову процентну ставку за користування кредитом, що складає 1% за день користування першим траншем та інші умови нарахування відсотків за користування кредитом, а також передбачені штрафні санкції за порушення умов користування кредитною лінією. 
Вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором JHCH.
Платіжним дорученням від 11.05.2024 підтверджується переказ коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачці ОСОБА_1 на кредитний рахунок 4102-32ХХ-ХХХХ-7455 в розмірі 15 000 грн. згідно договору №796331306 від 11.05.2024.
Платіжним дорученням від 03.06.2024 підтверджується переказ коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачці ОСОБА_1 на кредитний рахунок 4102-32ХХ-ХХХХ-4309 в розмірі 6 000 грн. згідно договору №796331306 від 11.05.2024.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором №796331306 від 11.05.2024 складає 78 432,31 грн., з яких: 20 999,20 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 46 933,51 грн. сума заборгованості за відсотками; 10499,60 грн. неустойка.
28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором.
27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає), ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 до Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 78 432,31 грн., з яких: 20 999,20 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 46 933,51 грн. сума заборгованості за відсотками; 10499,60 грн. неустойка.
26.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №368301459.
Згідно з розділом 2 договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії у сумі кредитного ліміту у розмірі 3 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Дисконтний період складає 20 днів з дати отримання першого траншу.
Пунктом 5.1. сторони погодили, що кошти за кредитним договором надаються позичальнику на його картковий рахунок НОМЕР_1 .
Розділами 8 та 12 кредитного договору визначено вартість послуг кредитодавця, узгоджено базову процентну ставку за користування кредитом, що складає 547,50% річних та інші умови нарахування відсотків за користування кредитом, а також передбачені штрафні санкції за порушення умов користування кредитною лінією. 
Вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором NJFC.
Платіжним дорученням від 26.05.2024 підтверджується переказ коштів ТОВ «Оптимальні кредити» відповідачці ОСОБА_1 на кредитний рахунок 4102-32ХХ-ХХХХ-7455 в розмірі 3 000 грн. згідно договору №368301459 від 24.05.2024.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного первісним кредитором ТОВ «Оптимальні кредити», вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором №368301459 від 24.05.2024 складає 11205,00 грн., з яких 3000,00 грн. - сума заборгованості за основний борг; 6705,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 1500,00 грн. - неустойка.
20.03.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВАРИСТВОМ з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №20/0324-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги. Зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові котши в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Реєстру боржників №8 від 21.08.2024 до Договору факторингу №20/0324-01 укладеного між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №368301459. 
27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до Договору факторингу №27/0225-01 від 27.02 2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11205,00 грн., з яких 3000,00 грн. - сума заборгованості за основний борг; 6705,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 1500,00 грн. - неустойка.
11.02.2022 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5524672.
Згідно з п. 1.2 – 1.5 договору з товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити кошти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 7 000, 00 грн. строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Пунктом 1.5.2 договору встановлено умови застосування зниженої процентної ставки.
Пунктом 2.1. сторони погодили, що кошти за кредитним договором надаються позичальнику на його картковий рахунок НОМЕР_2 .
Вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А311540.
Листом АТ «ПУМБ» №КНО-20.4/78 від 23.06.2023, адресованим ТОВ «Авентус Україна» підтверджено переказ 11.02.2022 коштів на рахунок НОМЕР_3 у розмірі 7 000,00 грн.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором №5524672 від 11.02.2022 складає 24 830,40 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 17830,40 грн – сума заборгованості за відсотками.
19.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 19.06.2023 до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24 830,40 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17830,40 грн. сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи містять належні докази отримання відповідачкою кредитних коштів за спірними договорами; доказів виконання відповідачкою зобов`язань за договорами матеріали справи не містять.
Таким чином, оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих коштів за укладеними кредитним договором №796331306, кредитним договором №368301459, кредитним договором №5524672, право вимоги за якими перейшло до позивача, належним чином не виконала, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором №796331306 у розмірі 20 999,20 грн.; за кредитним договором №368301459 у розмірі 3000,00 грн.; за кредитним договором №5524672 в розмірі 7000 грн. підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд не погоджується з розміром нарахованих процентів за користування кредитними коштами за вказаними договорами, а саме, нарахованих кредитором за кредитним договором №796331306 у розмірі 46 933,51 грн., за кредитним договором №368301459 у розмірі 6705,00 грн., за кредитним договором №5524672 в розмірі 17830,40 грн., виходячи з наступного.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 січня 2020 року у справі №643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Суд вважає, що розмір процентів, які просить стягнути позивач з відповідача не є співмірним тілу кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (розмір відсотків більше ніж у два рази перевищує тіло кредиту) за користування коштами.
У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі №679/1103/23 зазначено, що принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №910/719/19 (пункт 6.20)).
Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (частина перша статті 613 ЦК України).
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення кредитних договорів на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 9 квітня 1985 року №39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 року №39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року №543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
У Рішенні від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками – фізичними особами.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 7 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23 зазначено, що під час розгляду справи суд апеляційної інстанції не спростував доводів щодо несправедливих умов нарахування розміру відсотків за несвоєчасно виконане зобов`язання за кожен день прострочення, зазначивши лише про те, що позичальник із позовом про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії не звертався. При цьому відсутність такого позову не є перешкодою для врахування інтересів відповідача у цій справі з метою дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
З огляду на зазначене, враховуючи, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за відсотками за кредитними договорами не є співрозмірною сумі кредиту за вказаними договорами, є непропорційно великою сумою відсотків, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що розмір процентів за вказаними договорами необхідно зменшити до розміру суми кредитування: за кредитним договором №796331306 у розмірі 21 000, 00 грн.; за кредитним договором №368301459 у розмірі 3000,00 грн.; за кредитним договором №5524672 в розмірі 7000 грн.
Разом з тим, не підлягає стягненню сума заборгованості за пенею, штрафами на підставі пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, який закріплює правило про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Щодо заяви представника відповідача щодо спливу строків позовної давності, суд зазначає таке. 
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
З огляду на те, що два кредитні договори №796331306 та №368301459 були укладені 11 травня 2024 та 26 травня 2024 року – відповідно, а строк кредитування за кредитним договором №5524672 від 11 лютого 2022 року відповідно до п. 1.4. договору становить 360 днів, беручи до уваги, що цей позов подано до Покровського районного суду 28 серпня 2025 року, суд доходить висновку, що строк позовної давності за жодним з договорів не сплив.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. 257, 267, 598, 599, 625, 1046-1054 ЦК України, ст. 16, 263-265, 268 ЦПК України, суд 
ухвалив:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №796331306 від 11 травня 2024 року в розмірі 41 999, 20 (сорок одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 20 коп., що складається з: 20 999,20 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №368301459 від 26 травня 2024 року в розмірі 6000,00 (шість тисяч) грн., що складається з: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №5524672 від 11 лютого 2022 року в розмірі 14 000, 00 (чотирнадцять тисяч) грн., що складається з: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7000,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Дата складення повного судового рішення 10 квітня 2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області В. В. Чепка