Справа №516/444/25
Провадження №2-о/516/3/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року	м.Теплодар	

Теплодарський міський суд Одеської області у складі:
головуючої судді – Ширінської О.Х.,
за участю секретаря – Паньковської Т.В., 
представника заявниці – ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи – Олійника О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міського суду Одеської області, в режимі відеоконференції, циваільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради; Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті, 

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , через представника - адвоката Буца Г.О., звернулася з заявою про встановлення факту смерті її колишнього чоловіка – ОСОБА_3 . 
Представник заявниці ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 28.09.2011 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 61, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.09.2011.
05.10.2012 ОСОБА_2 , перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу придбала 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав № 437706842 від 31.07.2025.
Також, 05.10.2012 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу придбала земельну ділянку, кадастровий номер: 3521710300:50:058:0006, площею 0,062 (га), що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав № 430417504 від 09.06.2025.
В червні-серпні 2015 року ОСОБА_3 було поміщено на постійне лікування в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради з подальшим взяттям на облік в зазначеному закладі.
28.09.2015 на підставі заочного рішення Теплодарського міського суду Одеської області по справі № 516/166/15-ц шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано. ОСОБА_5 після розірвання шлюбу відновлено її дошлюбне прізвище – ОСОБА_6 .
У 2016 році з дзвінка КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР ОСОБА_2 дізналась, що її колишній чоловік ОСОБА_3 помер, а коли виявила бажання відчужити належне їй вищезгадане нерухоме майно, то дізналась від нотаріуса, що придбане нею майно перебуває в спільній сумісній власності з покійним ОСОБА_3 , оскільки придбала вона його, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі і тому, на даний час, без встановлення факту смерті ОСОБА_3 заявниця не може реалізувати своє право на відчуження зазначеного майна.
Усі намагання заявниці та його, як представника інтересів заявниці, отримати підтверджуючі документи щодо смерті ОСОБА_3 не призвели до позитивного результату, оскільки ОСОБА_2 не є особою, яка може звертатися із подібним запитом відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу».
ОСОБА_2 змушена була звернутися до суду із даною заявою, оскільки встановити факт смерті ОСОБА_3 та зареєструвати таку смерть в Єдиному реєстрі смерті в позасудовому порядку неможливо, а встановлення факт смерті останнього, потрібно їй для вирішення питання щодо сумісного права власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.
На підставі вищевикладеного, уточнивши заявлені вимоги, представник ОСОБА_1 просив суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Комунальному некомерційному підприємстві «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради.
Представником заінтересованої особи - Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради Сєровою О.Ю. подано відзив на заяву, в якому вона повідомила, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно перебував на лікуванні в КНП «ООМЦПЗ» ООР» з 24.06.2015 року по 17.03.2017 рік.
Причиною виписки гр. ОСОБА_3 була смерть пацієнта, про що складено відповідний посмертний епікриз від 17.03.2017 року та подальший протокол патологоанатомічного дослідження і лікарське свідоцтво про смерть від 17.03.2017 року. 
Заявник, через свого представника дійсно зверталася до КНП «ООМЦПЗ`ООР» із адвокатськими запитами від 08.10.2025 року та від 17.10.2025 року і отримала відповіді вих. № 01-01-10/1684 від 08.10.2025 року та № 6952 від 21.10.2025 року, якими було відмовлено в наданні інформації на підставі ст. 1 та ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 12 Закону України «Про інформацію», ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»
Відповідно до п. 1.1. - 1.2. глави 1, п. 2.1., 2.2., 2.4. глави 2 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я або ФОП видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о).
Згідно із положеннями п. 1, п. 2, п. 7 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації
актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 (надалі – Правила), підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545.
Документи, визначені в п.п. «а» – «е» п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил, додаються до другого примірника актового запису про смерть.
Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті чи виявлення трупа, а в разі неможливості одержання лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть – не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово- експлуатаційних організацій, адміністрацій закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.
Як вбачається із наведеного, після смерті пацієнта, його родичам закладом охорони
здоров`я або патологоанатом, бюро в якому проводився розтин пацієнта, видається лікарське свідоцтво про смерть, яке є підставою для подальшої державної реєстрації родичами смерті особи у відповідному реєстрі.
У разі відсутності у пацієнта родичів, документи на проведення державної реєстрації подаються адміністрацією закладу охорони здоров`я, в якому перебував померлий на лікуванні. 
Водночас, заявниця ОСОБА_2 до органів ДРАЦС про надання інформації відносно померлого ОСОБА_3 не зверталась.
Таким чином, неможливо встановити, чи дійсно не було проведено державну реєстрацію смерті померлого ОСОБА_3 та чи дійсно відсутні відомості про смерть в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. 
Заявниця до заяви не додала відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. 
З наведеного вбачається, що заявниця в поданій нею заяві не наводить суті порушеного права, не надає жодних доказів на підтвердження неможливості здійснення вказаних нею дій в позасудовому порядку а тому, вважаємо, що в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 має бути відмовлено.
В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги з підстав, зазначених у заяві, з урахуванням інформації, наданої заінтересованою стороною під час розгляду справи та уточнених вимог по справі.
Представник заінтересованої особи КНП «ООМЦПЗ`ООР» -Олійник О.О. в судовому засідання зазначив, що медична карта стаціонарного хворого № 2361 ОСОБА_3 , який був госпіталізований 24.06.2015 та виписаний на підставі посмертного епікризу 17.03.2017 р. не містить лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о). При цьому, не заперечував щодо задоволення заявлених вимог про встановлення факту смерті ОСОБА_3 . 
Інші заінтересовані сторони даної справи в судовому засіданні участі не приймали, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв і клопотань від них не надходило.
Заслухавши думку сторін, дослідивши надані та витребувані судом докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 28.09.2011 року до 08.10.2015 року (дата набрання рішенням суду законної сили). 
Факт укладення шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . Шлюб було розірвано на підставі заочного рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 28.09.2015 року.
05.10.2012 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу придбала частину житлового будинку, загальною площею: 109.6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав №437706842 від 31.07.2025 року, та, земельну ділянку, кадастровий номер: 3521710300:50:058:0006, площею 0,062 (га), що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав №430417504 від 09.06.2025 року.
В червні-серпні 2015 року ОСОБА_3 було поміщено на постійне лікування в Комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (адреса: м. Одеса, вул. Віталія Нестеренка, буд. 9) з подальшим взяттям на облік в зазначеному закладі.
У червні 2025 року ОСОБА_2 виявила бажання відчужити, належне її вищезгадане нерухоме майно (частину будинку та земельну ділянку), та звернулася до приватного нотаріуса для укладання даного правочину.
Приватний нотаріус зазначив, що враховуючи що частину вищевказаного будинку та земельної ділянки ОСОБА_2 придбала перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , під час розірвання шлюбу майно між подружжям не ділилося та факту смерті ОСОБА_3 в державному реєстрі смерті не зареєстровано, дана частка будинку та земельна ділянка на сьогоднішній день перебуває в їх спільні сумісній власності. 
На ухвалу суду від 24.11.2025 року про відкриття провадження з одночасним витребуванням доказів, Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції своїм листом від 24.11.2025 року № 2787/24.13-20 повідомив про відсутність в архіві відділу актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також відсутній в Державного реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На ухвалу суду від 08.01.2026 року про витребування доказів від Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, а саме - належним чином завірену копію лікарського свідоцтва про смерть (форми № 106/о) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судом була отримана відповідь, що медична карта стаціонарного хворого № 2361 ОСОБА_3 не містить лікарського свідоцтва про смерть (форми № 106/о). у зв`язку із чим КНП «ООМЦПЗ» ООР» звернулося із до КНП «Одеське обласне патологоанатомічне бюро» Одеської обласної ради» із запитом про надання лікарського свідоцтва про смерть (форми № 106/о) на підставі протоколу (карти) патологоанатомічного дослідження № 97 від 18.03.2017 року стаціонарного хворого № 2361 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до Протоколу (карта) патологоанатомічного дослідження № 97 від 18.03.2017 року стаціонарний хворий № 2361 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10:37, причина смерті: внаслідок двох епіприступів від набряку мозку, що потягло зупинку серцевої діяльності та дихання.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року та п. 1 ч.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17 березня 2011 року підставою для державної реєстрації є лікарське свідоцтво про смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
У постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у п.13 вказано, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Статтею 315 ЦПК України визначено, що судом може бути встановлено факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.
Під час розгляду справи, судом встановлено, що факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстрований у встановленому законом порядку – відсутній актовий запис про смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.
Також відсутнє лікарське свідоцтвопро смерть (форма № 106/о).
Належним доказом, який підтверджує факт смерті ОСОБА_3 є Протокол (карта) патологоанатомічного дослідження № 97 від 18.03.2017 року стаціонарного хворого № 2361 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З досліджених обставин справи слідує, що родичі померлого ОСОБА_3 не зверталися до закладу охорони здоров`я, в якому він знаходився на лікуванні, не отримували свідоцтво про смерть, а адміністрація закладу охорони здоров`я, яким є Комунальне некомерційне підприємство «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, у свою чергу не подавала документи напроведення державної реєстрації смерті до органів ДРАЦС, як це передбачено розділом ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5.
Встановлення вказаного факту має для заявниці юридичне значення, тому що це надасть їй можливість скористатися належним їй правом власності на майно, яка було придбано під час шлюбу з померлою особою.
Вирішити зазначене питання в позасудовому порядку заявниця не може, оскільки вона розірвала шлюб з померлим ОСОБА_3 до його смерті, вона не входить до кола осіб, які відповідно до вимого закону можуть отримати свідоцтво про смерть, що позбавляє її можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_3 . 
Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву  ОСОБА_2 про встановлення факту смерті- задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10:37 у Комунальному некомерційному підприємстві «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, причина смерті: внаслідок двох епіприступів від набряку мозку.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційного скарги безпосередньо до апеляційного суду. 

Суддя:          О.Х. Ширінська