ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/7087/25
13 квітня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючої судді Дерех Н.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії (бездіяльність) командування військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні позивача з військової служби за сімейними обставинами, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 22 вересня 2025 року та прийняти рішення про звільнення, ОСОБА_1 з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 вересня 2025 року ним було подано рапорт на ім`я командира першої навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки Військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України, абз. 12 п. З ч. 12 ст. 26 «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю, ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю II групи внаслідок онкологічного захворювання, що підтверджується відповідними медичними висновками. До рапорту було додано усі необхідні копії документів, а також нотаріально засвідчені копії документів стосовно хворої матері ОСОБА_2 , а також відносно брата ОСОБА_3 . Однак, 13.10.2025 позивач отримав письмову відмову у звільненні, мотивовану тим, що згідно Акту перевірки сімейного стану військовослужбовця від 07.08.2025 року № 14350, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері позивача - ОСОБА_2 , окрім позивача, наявні інші члени сім`ї І ступеня споріднення - син ОСОБА_4 , 1995 року народження, якому висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи не визначена потреба в постійному сторонньому догляді. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що підлягала до скасування, та просить врахувати, що брат ОСОБА_4 позбавлений фізичної можливості здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , зважаючи на необхідність здійснення постійного догляду за своєю дружиною та проживанням в іншому населеному пункті.
Ухвалою суду від 18.12.2025 позовну заяву прийнято для розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Вказану ухвалу суду відповідач отримав 18.12.2025, однак у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Судом встановлено, що 14.08.2025 позивач звернувся до командира 1 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки із рапортом про звільнення з військової служби у запас на підставі абзацу 12 п. 3 ч. 12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" через такі сімейні обставини, під час дії воєнного стану.
Як зазначає позивач, відповіді на вказаний рапорт відповідач не надав.
Також, 22.09.2025 позивач звернувся до командира 1 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки Військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби у запас на підставі абзацу 12 п. 3 ч. 12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" через такі сімейні обставини, під час дії воєнного стану.
За результатом розгляду вказаного рапорту листом Військової частини НОМЕР_1 №1/9431 від 09.10.2025 позивача повідомлено, що згідно Акту перевірки сімейного стану військовослужбовця від 07.08.2025 №14350, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері позивача, окрім ОСОБА_1 , наявні інші члени сім`ї І ступеня споріднення - син ОСОБА_4 , якому висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи не визначена потреба в постійному сторонньому догляді. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону №2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону №2232-XII).
Пунктом 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ передбачені такі види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-IX від 11.04.2024, що набув чинності 18.05.2024, статтю 26 Закону №2232-XII викладено в новій редакції, за якою пункт 2 частини четвертої цієї статті передбачає, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби, зокрема, на підставах:
г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);
У свою чергу, пунктом 3 частини дванадцятої цієї статті визначено, що під час дії воєнного стану військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, зокрема, на таких підставах:
- необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;
На відміну від попередньої редакції, яка підставою для звільнення визначала саму лише наявність батьків із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, нова редакція в цьому контексті дозволяє звільнення з військової служби лише при необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Водночас, необхідно зазначити, що наказом Міністерства оборони України від 23.07.2024 №495, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.09.2024 № 1361/42706 внесено зміни до Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII), яким визначено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зокрема конкретизовано, що при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років), документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме:
26) у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:
- документи, що підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами) , зокрема, один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Отже, однією з підстав для звільнення військовослужбовця (як такого, що висловив своє небажання продовжувати проходження військової служби) з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини є необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Зі змісту норми п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232 висновується, що для звільнення з військової служби у випадку необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, достатньою є наявність однієї з таких умов:
- відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи;
- інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Отже, «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27 лютого 2025 року у справі № 380/16966/24.
Поряд з цим, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до першого ступеня спорідненості є її батьки, чоловік або дружина, а також діти такої особи, у тому числі усиновлені. Згідно статтею 1262 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до другого ступеня спорідненості є її рідні брати та сестри, баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері, а також її онуки.
Суд наголошує, що відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Таким чином, законодавством визначені критерії, за наявності яких особи складають сім`ю, яким є, зокрема спільне проживання.
Як встановлено судом, згідно військового квитка на ім`я ОСОБА_1 , серія НОМЕР_3 від 19.06.2025 року, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, позивача з 19.06.2025 року признано у Збройні Сили України. 
У відповідності до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2025, ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 19.06.2025 року по теперішній час. 
Як вже зазначалось вище, 22.09.2025 позивачем подано рапорт на звільнення, однак у подальшому відповідачем було відмовлено у звільненні позивача з військової служби за сімейними обставинами. 
Спірна відмова мотивована тим, що окрім позивача у його матері є ще один син - ОСОБА_4 , якому висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи не визначена потреба в постійному сторонньому догляді.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем до свого рапорту про звільнення з військової служби, серед іншого, долучено підтверджуючі документи щодо неможливості здійснювати постійний догляд братом ОСОБА_4 за матір`ю ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 . 
Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_6 ,
Дружина брата позивача - ОСОБА_5 є особою з інвалідністю, якій з 16.12.2024 року згідно довідки до акту огляду МСЕК (серія І2ААВ № 778259) встановлено другу групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду. 
ОСОБА_4 18.04.2025 звільнений військової служби у відповідності до Наказу Військової частини НОМЕР_7 № 113 у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи згідно п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Як встановлено судом, позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 ; брат позивача ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_2 .
Матір позивача - ОСОБА_2 є особою з II групою інвалідності, що підтверджується витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Тернопільський обласний клінічний онкологічний диспансер» (№ витягу 76/25/313/В від 24.02.2025 року). 
Згідно Висновку ЛКК КНП «Центр МСД Іване-Пустенської сільської ради» від 18.11.2025 року, а також заключення ЛКК № 387 від 18.11.2025 року - ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.
Актом обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 , жительки села Залісся, Чортківського району, Тернопільської області від 02.12.2025 року №1129 складеного сільським головою Іване-Пустенської сільської ради та членами комісії засвідчено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом II групи загального захворювання, внаслідок онкології, не може самостійно самообслуговуватись та потребує постійного стороннього догляду. Син, ОСОБА_1 до дня мобілізації проживав та був зареєстрований разом із матір`ю, вів спільне господарство та пов`язаний родинними зв`язками. Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 , інвалід II групи загального захворювання, внаслідок онкології потребує постійного стороннього догляду та опіки від сина ОСОБА_1 .
Суд враховує, що поняття "обов`язку утримання" та "обов`язку здійснення постійного догляду" не є тотожними, оскільки утримання особи - це надання матеріальної допомоги, в той час як постійний догляд - це форма догляду за особою з різними фізичними або психічними обмеженнями, що вимагає постійної присутності доглядача для надання необхідної допомоги та підтримки.
Разом з тим, у своїй відмові, що оформлена листом від 09.10.2025 за №1/9431 відповідач лише вказав на наявність у матері позивача іншого члена сім`ї І ступеня споріднення - сина ОСОБА_4 , однак не надав оцінку обставині необхідності здійснення постійного догляду за дружиною та проживанням в іншому населеному пункті. 
У контексті наведених обставин, суд вважає, що брат позивача - ОСОБА_4 позбавлений можливості здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю - ОСОБА_2 .
Крім цього, вирішуючи спір по суті, суд також враховує норми п.п. п. 9 Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року №531, яким передбачено, що розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється: невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин.
Позивачем подано рапорт на звільнення 22 вересня 2025 року, а рішення про відмову командуванням в/ч НОМЕР_1 було прийнято лише 09 жовтня 2025 року (дане рішення вручено позивачу для ознайомлення 13 жовтня 2025 року, про що свідчить підпис позивача).
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
У спірному випадку слід не лише визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні позивача з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, але й визнати протиправною та скасувати відмову відповідача, що оформлена листом №1/9431 від 09.10.2025.
Належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт позивача від 22.09.2025 про звільнення з військової служби через сімейні обставини у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за матір`ю ОСОБА_2 , прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за матір`ю ОСОБА_2 .
Визнати протиправною та скасувати відмову Військової частини НОМЕР_1 , що оформлена листом №1/9431 від 09.10.2025 щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за матір`ю ОСОБА_2 .
Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 22.09.2025 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за матір`ю ОСОБА_2 , прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено та підписано 13 квітня 2026 року.
Копію рішення надіслати учасникам справи. 
Реквізити учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_8 ), 
відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ: НОМЕР_9 )
Головуюча суддя Дерех Н.В.