Справа № 635/1484/26 
Провадження № 1-кп/635/855/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року сел. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання – ОСОБА_2 , 
розглянувши в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області у спрощеному провадженні (порядку) без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026226230000004 від 15 січня 2026 року, щодо обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сивашське, Новотроїцького р-ну., Херсонської області, громадянин Російської Федерації, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком від 02 червня 2025 року Харківського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 125 до покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, –
встановив:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив умисне кримінальне правопорушення – кримінальний проступок проти правосуддя, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 , будучи засудженим 02 червня 2025 року Харківським районним судом Харківської області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин, 08 липня 2025 року особисто отримав копію зазначеного вироку за рекомендованим листом, про що свідчить наявний підпис у відповідних поштових документах.
10 липня 2025 року вказаний вирок суду надійшов та був прийнятий до виконання Харківським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Зокрема, 10 липня 2025 року ОСОБА_5 , було направлено виклик на 17 липня 2025 року до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з засудженням та постановкою на облік. За вказаним викликом 17 липня 2025 року останній без поважних причин не з`явився. Надалі, 18 липня 2025 року ОСОБА_5 , повторно направлено виклик на 24 липня 2025 року з вимогою з`явитися до уповноваженого органу з питань пробації, однак 24 липня 2025 року він також не з`явився без поважних причин, чим фактично ухилявся від виконання обов`язків, пов`язаних із відбуванням призначеного покарання. 
У подальшому, 12 грудня 2025 року ОСОБА_5 , було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, із його правами та обов`язками, зокрема: сумлінно ставитися до праці, з`являтися за викликами до уповноваженого органу з питань пробації, відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, а також повідомляти про зміну місця проживання (відповідно до ст. 37 КВК України), про що він давав письмову підписку. Того ж дня ОСОБА_5 , був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України.
Також 12 грудня 2025 року ОСОБА_5 , було запропоновано отримати направлення для відбування громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин до Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області, згідно з яким він мав приступити до виконання призначеного покарання з 16 грудня 2025 року. Проте, ОСОБА_5 , усвідомлюючи обов`язок відбути призначене покарання та реальну можливість його відбуття, діючи умисно, з метою ухилення від відбуття покарання, відмовився у письмовій формі від отримання направлення для відбування громадських робіт та повідомив про відсутність наміру їх відбувати як на даний час, так і в подальшому.
У зв`язку з цим, 12 грудня 2025 року ОСОБА_5 , було додатково роз`яснено та попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, однак він підтвердив намір не виконувати покладені на нього обов`язки та ухилятися від відбування покарання без поважних причин.
Одночасно, цього ж дня аналогічне направлення було скеровано до Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області для відома та організації виконання покарання.
Надалі, ОСОБА_5 , умисно ігноруючи покладені на нього вироком суду обов`язки та вимоги кримінально-виконавчого законодавства, 16 грудня 2025 року не з`явився до Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області, для погодження графіка та фактичного відпрацювання громадських робіт.
Крім того, 04 лютого 2026 року з Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області надійшла відповідь на запит, згідно якої ОСОБА_5 , не з`явився до Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області, згідно з якою ОСОБА_5 , жодного разу не з`являвся для організації та виконання громадських робіт, у зв`язку з чим із призначених 80 (вісімдесят) годин громадських робіт не відбув жодної години.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, у період часу з 10 липня 2025 року по 12 лютого 2026 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи обов`язок та реальну можливість виконати призначене судом покарання, в порушення вимог ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, за відсутності будь-яких об`єктивних перешкод та за відсутності упущень чи упереджень з боку посадових осіб уповноваженого органу з питань пробації та Роганської селищної військової адміністрації Харківського району Харківської області, умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року, чим порушив порядок та умови відбування покарання.
Отже, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, 
Дії обвинуваченого  ОСОБА_3  кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Обвинувальний акт відносно  ОСОБА_5 надійшов до суду з клопотанням прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Обвинувачений ОСОБА_5 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ? адвоката ОСОБА_7 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. 
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд кваліфікує дії  ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.
Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам частини третьої статті 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, підлягає покаранню за вчинення кримінального проступку, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання
Згідно статей 50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також дані, які всебічно характеризують особу винного. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з вказаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тільки з врахуванням та належним аналізом усіх цих обставин у своїй сукупності буде досягнуто необхідного балансу верховенства права та справедливості при вирішенні цього питання.
Такі вимоги кореспондуються з правовими позиціями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, а також приписами, зазначеними в частині 1 статті 1 КК України, статті 2 КПК України.
Також, визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності – призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд у відповідності зі статтями 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що кримінальні правопорушення цієї категорії посягають на авторитет судової влади та підривають засади правової держави. Умисне невиконання судового рішення свідчить про зневажливе ставлення особи до закону та встановленого порядку виконання судових актів. Така поведінка сприяє правовому нігілізму й може стати негативним прикладом для інших осіб. Також суд враховує дані про його особу, який на спеціальних обліках не перебуває, раніше судимий та вчинив нове кримінальне правопорушення у період відбування покарання; призначене покарання у виді громадський робіт так і не відбув, наявність обставин що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 КК України - щире каяття, та відсутність обставин що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, у зв`язку з чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, без ізоляції його від суспільства, а саме у виді пробаційного нагляду на строк один рік три місяці, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того, як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України і засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
Відповідно до подання Харківського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 покарання у виді 80 годин громадських робіт, не відбув.
Відповідно до частини 1 статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Так, положення ст. 72 КК України прямо не передбачають можливості переведення покарання у виді громадських робіт в покарання у виді пробаційного нагляду, а також не передбачають можливості їх самостійного виконання.
Разом з цим, за правилами ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, й при цьому одночасно одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.
Використавши указану вище систему еквівалентів, можна визначити, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт, адже кожна з цих величин відповідає одному дню обмеження волі.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.05.2025 (справа №638/7426/24).
Таким чином, невідбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року у виді 80 годин громадських робіт слід перевести у 10 днів пробаційного нагляду (80 годин громадських робіт/8 = 10 днів пробаційного нагляду).
Враховуючи вищевикладене, слід визначити остаточне покарання відповідно до положень частини 1 статті 71, пунктів 4,5 статті 72 КК України, а саме за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці 8 (вісім) днів.
Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджена має виконувати вказані обов`язки.
Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків.
Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених статтею 131 КПК України, не обирався.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого частиною 2 статті 389 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2025 року, остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 3 (три) місяці 8 (вісім) днів пробаційного нагляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на  ОСОБА_3  наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити  ОСОБА_8 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.
Контроль за поведінкою  ОСОБА_3 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Речові докази у кримінальному провадженні, визнані постановою дізнавача СД відділу поліції №1 Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківської області ОСОБА_9 від 21 січня 2026 року, а саме, компакт диск «DEVD-R», на якому знаходиться відеозаписи з нагрудних камер поліцейських офіцерів громади відділення №1 Харківського РУП №2 в Харківській області ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ) за 12.12.2025 року, щодо роз`яснення умов та порядок відбування покарання у виді громадських робіт гр. ОСОБА_5 - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його на скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Суддя - ОСОБА_12