КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №757/31204/25-ц Головуючий у суді І інстанції: Остапчук Т.В.
провадження №22-ц/824/5082/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Музичко С.Г., Болотова Є.В., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Лазарєвої Ольги Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2025 до суду першої інстанції надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів:
заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 783,11 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 2109,23 грн, 3% річних у розмірі 510,62 грн;
заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 23 332,03 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 3849,78 грн, 3% річних у розмірі 932,01 грн;
заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35 410 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 4760,50 грн, 3% річних у розмірі 1132,17 грн, пеня у розмірі 1377,44 грн;
заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 39,89 грн;
судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.05.2018 року КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. З 01.11.2021 року - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, як наслідок квартира за вказаною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже відповідачі є споживачами теплової енергії і зобов`язані вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідачі не вносили плату своєчасно за спожиті послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та з теплової енергії та з постачання гарячої води, в результаті чого утворилася заборгованість.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»: 
заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12783,11 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 2109,23 грн, три проценти річних у розмірі 510,62 грн;
заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 0,00 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 0,00 грн, три проценти річних у розмірі 0,00 грн;
заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 23332,03 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 3849,78 грн, три проценти річних у розмірі 932,01 грн;
заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 0,00 грн, три проценти річних у розмірі 0,00 грн;
заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 35410,00 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 4760,50 грн, три проценти річних у розмірі 1132,17 грн, пеня у розмірі 1377,44 грн;
заборгованість за спожиті з 01.11.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн;
інфляційну складову боргу у розмірі 0,00 грн, три проценти річних у розмірі 0,00 грн, пеня у розмірі 0,00 грн;
заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 39,89 грн;
заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн;
заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 0,00 грн;
заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн;
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Лазарєва О.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Також просила стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимоги за період до 01.05.2018 року. Відповідач вважає, що КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності мало право на стягнення лише заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка утворилась, починаючи з 02 квітня 2017 року. Заборгованість, яка утворилась до вказаної дати стягненню не підлягає.
Проте, судом першої інстанції не було враховано обгрунтування ОСОБА_1 та відмовлено у застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості, які виникли до 01.05.2018 року.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що на підтвердження заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, спожиті відповідачами до 01 травня 2018 року, позивачем КП «Київтеплоенерго» було додано до позовної заяви копію 2-х сторінок (першої і останньої сторінки) договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), укладений 11 жовтня 2018 року з ПАТ «Київенерго», та додатку № 1 до договору цесії, в якому зазначено про передачу КП «Київтеплоенерго» прав вимоги на загальну суму 1 818 662 617,96 грн та витяг з додатку № 1 до даного договору щодо заборгованості відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 12 783,11 грн.
При цьому, з вказаного додатку № 1 не можливо встановити як формувалася зазначена заборгованість, яка виникла до 01 травня 2018 року, період її виникнення, правильність застосованих тарифів при обчисленні суми заборгованості, сплату відповідачами платежів за вказаний період та наявність підстав для застосування позовної давності.
Крім того, представник апелянта зазначала, що у поданій позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 1377,44 грн за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.11.2021 року 31.05.2025 року. Однак враховуючи подану відповідачем заяву про застосування судом строків позовної давності, вважає, що з огляду на те, що позивач звернувся з позовною заявою до Печерського районного суду м. Києва 17 червня 2025 року, таким чином стягненню підлягає пеня, нарахована за період з 17 червня 2024 року, а не з 01.01.2024 року, як заявлено позивачем. Відповідно до доданого розрахунку сума пені за період з червня 2024 року по червень 2025 року складає 1061,56 грн.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідачі є споживачами наданих позивачем послуг, у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачами спожитих комунальних послуг у відповідачів утворилась заборгованості у розмірі 86 236,78 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд першої інстанції прийшов також до висновку, що позивачем строк позовної давності не було пропущено.
Однак такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого постачання холодної води та водовідведення.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.
Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
З 01 травня 2019 року набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються відповідно до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (зі змінами внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 291 від 03 квітня 2019 року).
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Правовідносини з постачання фізичним особами централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.
Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Встановлено, що КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.
11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено Договір про відступлення права вимоги № 602-18, відповідно до якого ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право грошової вимоги до споживачів теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплати неустойки (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційних нарахувань, судових та інших витрат, витрат на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-яких інших без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладання цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів (а.с. 34).
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 станом на 10.06.2025 року зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).
Позовні вимоги у даній справі пред`явлено до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З наданих позивачем копій корінців нарядів, що видавались на включення (відключення) опалення, вбачається, що для будинку за адресою: АДРЕСА_2 , надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 21-33).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_3 становить 86 236,78 грн і складається з:
- заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року у розмірі 23 332,03 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 3849,78 грн, 3% річних у розмірі 932,01 грн (а.с. 7-8, 16);
- заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 року по 31.05.2025 року у розмірі 35 410 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 4760,50 грн, 3% річних у розмірі 1132,17 грн, пеня у розмірі 1377,44 грн (а.с.9-10, 17);
- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 783,11 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 2109,23 грн, 3% річних у розмірі 510,62 грн (а.с.13-15, 18);
Заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 39,89 грн (а.с. 11-12).
Як вбачається з матеріалів справи відповідачка ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Лазарєвої Ольги Володимирівни подала до суду першої інстанції відзив на позовну заяву (а.с. 73-77).
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачкою не було надано суду належних і допустимих доказів на спростування наданого КП «Київтеплоенерго» розрахунку, а також на підтвердження виконання ними своїх зобов`язань по оплаті послуг. Відповідачкою не спростовано належними та допустимим доказами надання КП «Київтеплоенерго» відповідних послуг та правильності нарахування заборгованості.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті послуг з центрального опалення та гарячої води.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із розміром заборгованості, яка підлягає стягненню із відповідачів, з огляду на наступне.
З прохальної частини відзиву вбачається, що представник відповідачки просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності щодо позовних вимог за послуги надані з 01.07.2015 року по 01.05.2018 року та пені за послуги, надані з 01.11.2021 року по 31.05.2025 року.
Відповідно до ст.ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.
30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Законом України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, яким було визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14 травня 2025 року.
Відтак, КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності мало право на стягнення лише заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка утворилася, починаючи з 02 квітня 2017 року. Заборгованість, яка утворилася до вказаної дати стягненню не підлягає. Отже виходячи з сум визначених у розрахунку сума заборгованості до 01 квітня 2017 року складає 6065,83 грн, а сума боргу за централізоване опалення за період з 01.04.2017 року по 01.05.2018 року складає 6717,28 грн (12783,11 грн - 6065,83 грн).
Відповідно до наданих КП «Київтеплоенерго» розрахунків позивач просив стягнути зокрема заборгованість за послуги з централізованого опалення, нараховану за період з 01 липня 2015 року по 31 травня 2025 року, тобто, поза межами позовної давності.
Відповідно до розрахунків апеляційного суду в межах позовної давності з відповідачів солідарно на користь КП «Київтеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 квітня 2017 року по 31 травня 2025 року у розмірі 6717,28 грн.
Крім того, як вбачається з вимог позовної заяви позивач просив також стягнути 3% річних, інфляційні втрати за послуги з централізованого опалення, надані ПАТ «Київенерго» до 01.05.2018 року.
Так, відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 01.01.2024 року по 31.05.2025 року на основну суму заборгованості - 12 783,11 грн позивачем нараховано 3% річних у розмірі 510,62 грн та інфляційних втрат у розмірі 2109,23 грн (а.с. 18).
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи наведене, наявні законодавчо встановлені підстави для стягнення із відповідачів по оплаті комунальних послуг заявленого позивачем інфляційних втрат та 3% річних. Однак, враховуючи те, що змінилась загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення з 12 783,11 грн до 6717,28 грн (за період з 01 квітня 2017 року по 01 серпня 2018 року), яка підлягає стягненню з відповідачів, відповідній зміні підлягають й суми 3% річних та інфляційних втрат.
Отже, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що 3% річних та інфляційні втрати слід розрахувати на суму заборгованості - 6717,28 грн, за період з 01.01.2024 року по 31.05.2025 року.
Зокрема за період з 01.01.2024 року по 31.05.2025 року інфляційне збільшення складає 1 227,48 грн (6 717,28 x 1.18273445 - 6 717,28)
Розрахунок здійснюється за формулою:
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Отже, IIc (100,40 : 100) x (100,30 : 100) x (100,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,60 : 100) x (102,20 : 100) x (100,00 : 100) x (100,60 : 100) x (101,50 : 100) x (101,80 : 100) x (101,90 : 100) x (101,40 : 100) x (101,20 : 100) x (100,80 : 100) x (101,50 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) = 1.18273445.
Розрахунок 3% річних за період з 01.01.2024 року по 31.05.2025 року складає 284,89 грн та здійснюється формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
Зокрема за період з 01.01.2024 року до 31.12.2024 року складає 201,52 грн. (6717,28 x 3% x 366 : 366 : 100), за період з 01.01.2025 року до 31.05.2025 року складає 83,37 грн (6717,28 x 3% x 151 : 365 : 100).
Крім того, переглядаючи справу в частині заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції враховує, що позивач заявляв окрім стягнення інфляційних втрат та 3% річних, також просив стягнути пеню за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1377,44 грн за період з 01.02.2024 року по 31.05.2025 року (а.с. 17).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Відповідно до положень ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік.
Як вбачається з матеріалів справи позов подано засобами поштового зв`язку 26 червня 2025 року (що підтверджується копією конверта, а.с. 43), таким чином враховуючи положення ст. 258 ЦК України, стягненню підлягає пеня нарахована за період з 26 червня 2024 року по 31 травня 2025 року у розмірі 1 203,94 грн (з розрахунку 35410 грн (сума боргу) х 0,01% х 340 (кількість днів прострочення)).
За таких обставин, доводи наведені відповідачкою в апеляційній скарзі частково знайшли своє підтвердження матеріалами справи та спростовують висновки суду першої інстанції в частині, що стосується застосування строку позовної давності.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачами.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись з позовною заявою сплатив судовий збір розмірі 3028 грн (а.с. 5).
Предметом позову є стягнення заборгованості у загальному розмірі 86 236,78 грн.
Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 78 889,97 грн. Тому позовні вимоги задоволено на 91,48% (78889,97 / 86236,78 х 100).
Оскільки позов задоволено на 91,48%, то з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2770,01 грн, тобто по 1385 грн з кожного відповідача.
В суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги відповідачка ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 4542 грн (а.с. 109).
Апеляційна скарга задоволена відповідно на 8,52%, а тому з позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 необхідно стягнути 386,98 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду про задоволення позовних вимог в повному обсязі в частині стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12783,11 грн, 3% річних у розмірі 510,62 грн, та інфляційних втрат у розмірі 2109,23 грн, а також в частині стягнення пені за послуги з теплової енергії нарахованої за період з 01.02.2024 року по 31.05.2025 року у розмірі 1377,44 грн та судових витрат не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що полягало у невірному тлумаченні закону, і підлягає зміні відповідно до ст. 376 ЦПК України. В решті рішення суду слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лазарєвої Ольги Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року в частині стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 року з централізованого опалення, інфляційної складової боргу та 3% річних, пеню, змінити, зменшивши суму стягнутих з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» з 12 783,11 грн до 6717,28 грн, інфляційних втрат з 2109,23 грн до 1227,48 грн, 3% річних - з 510,62 грн до 284,89 грн, пеню з 1377,44 грн до 1203,94 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2770,01 грн, тобто по 1385 грн з кожного відповідача.
Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 386,98 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
Реквізити сторін:
Позивач: Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», код ЄДРПОУ 40538421, юридична адреса: 01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
Повний текст постанови складено «12» березня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

Є.В. Болотов