Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/2845/25
Провадження № 2/650/819/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: 
головуючого – судді Хомик І.І.,
за участю секретаря – Дорошенко Т.О., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Бєліков Андрій Андрійович до Фермерського господарства «АГРО-АЛЬЯНС» про розірвання договору оренди землі, стягнення витрат на правничу допомогу та сплачений судовий збір, 
В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Бєліков А.А., звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , до фермерського господарства «АГРО-АЛЬЯНС» про розірвання договору оренди землі, стягнення витрат на правничу допомогу та сплачений судовий збір, обґрунтовуючи вимоги наступними доводами.
20.11.2020 між спадкодавцем позивача – ОСОБА_2 та Фермерським Господарством «АГРО- АЛЬЯНС» укладеного договір оренди землі № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:010:0009.
Відповідно до умов договору оренди землі орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 9,0323 га., яка розташована на території Новорайської сільської ради (до реорганізації Степнянської сільської ради) Бериславського району Херсонської області.
Кадастровий номер земельної ділянки – 6520686700:03:010:0009, площа – 9,0323 га., НГО земельної ділянки складає 213 647,06 грн.
Відповідно до Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди , що становить 6409.41 грн.
Відповідно до умов Договору орендна плата вноситься орендарем у строки з 31 жовтня до 31 грудня кожного поточного року.
Договір укладено строком до 21.11.2038 року.
Зважаючи на вищевказані обставини, згідно Договору оренди землі відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2022, 2023, 2024 роки.
Таким чином, станом на теперішній час сума заборгованості ФГ «АГРО-АЛЬЯНС» перед позивачем з орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою складає 6 409,41 х 3 = 19 228,23 гривень.
Таким чином, відповідач відповідно до вимог Договору зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2022, 2023, 2024 роки до 31 грудня кожного року, проте по теперішній час не виконав вказаних зобов`язань, в звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав згідно обставин викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено, що 24.02.2022 року почалася війна з російською федерацією. З метою збереження життів працівників та забезпечення, в подальшому, відновлення роботи господарства, фермерським господарством 01.03.2022 року було видано наказ про призупинення господарської діяльності.
Також, факт перебування господарства в зоні бойових дій та постраждало в наслідок обставин не переборної сили підтверджується відповідними розпорядженнями голови Херсонської ОВА та Новорайської СВА.
В подальшому, після деокупації території, на якій здійснює діяльність відповідач, та розмінування, з метою забезпечення діяльності господарства, 31.05.2024 року було видано наказ про відновлення роботи господарства.
24.12.2025 року відповідачем на ім`я Новорайської СВА було направлено Заяву про надання пільг з нарахування та сплати орендної плати, єдиного податку та МПЗ. 
До 08.08.2025 року (дати отримання ухвали суду про відкриття провадження) жодних відомостей щодо спадкоємця ОСОБА_2 у відповідача не було. Жодних листів чи повідомлень від спадкоємців відповідач не отримував.
Поновивши господарську діяльність, відповідач звернувся до Новорайської СВА, де йому повідомили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.
Станом на 12.08.2025 року відповідач проводить роботи щодо відновлення повноцінного функціонування господарства. 
Після підписання договору оренди 20.11.2020 року, ОСОБА_2 вирішила скористатися умовами п. 12 Договору, щодо отримання грошових коштів «наперед» Так, відповідачем, на їїпрохання було виплачено грошові кошти у сумі 23 000,00 гривень, що підтверджується відповідними Відомостями про видачу коштів, які містять особисті підписи ОСОБА_2 .
Відповідно до п.141.9.2. ст 142 ПК України до суми сплачених податків, зборів, платежів та витрат на оренду земельних ділянок відносяться податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб, які перебувають з платником податку у трудових або цивільно-правових відносинах (крім доходів, які сплачені за придбання товарів у фізичних осіб), з доходів за договорами оренди, суборенди.
Отже, відповідач є податковим агентом на якого покладений обов`язок щодо розрахунку та сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору. Відповідно, позивач – орендодавець позбавлений можливості самостійно розраховувати та сплачувати податки та збори. Таким чином, при виплаті орендної плати відповідач відповідно до податкового законодавства України виступає податковим агентом та несе обов`язок сплатити податки та збори, а саме: податок на доходи фізичних осіб, який складає 18 % (ст. 167 ПК України) від окресленої договором суми та військовий збір у розмірі 1,5 %.
Відповідно до п. 11. Договору, Орендарем, як податковим агентом, з нарахованої суми орендної плати утримуються податки, передбачені чинним законодавством.
Виходячи з вище вказаного, після вирахування податку на доходи фізичних осіб, який складає 18 % та військового збору у розмірі 1,5 %, сума, яка підлягає до сплати орендарю за Договором становить 5 159,58 гривень за кожен рік оренди.
Відповідачем, у листопаді 2020 року, було виплачено наперед ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 23 000,00 гривень, а п. 12 Договору говорить, що у разі виплати орендної плати наперед, сума орендної плати, передбачена п. 9 Договору, розрахована на рік, у якому здійснюється виплата, помножується на кілька років. 
Відповідно, Відповідачем було виплачено грошові кошти згідно Договору за 2020- 2023 роки включно (5 159,58х4= 20 638,32 гривень). 
Відповідно до п. 28 Договору, новий власник (спадкоємець або будь- який інший власник), який набуде право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, зобов`язаний повідомити про це Орендаря в порядку, визначеному ст. 148-1 ЗК України, тобто у місячний термін після набуття права власності на майно.
Позивач зареєстрував право власності на вище вказану земельну ділянку 25.03.2025 року. Проте, станом на 12.08.2025 року жодних заяв від Позивача на ім`я Відповідача не було подано, чим порушено ст. 148-1 ЗК України та умови Договору.
Також, п. 29 Договору говорить про те, що здійснення виплати орендної плати спадкоємцям, у разі смерті Орендодавця, можливе лише після нотаріального оформлення права власності на земельну ділянку, надання Орендарю підтверджуючих документів та реєстрації відповідних змін до цього Договору оренди земельної ділянки. Перерахунок достроково (наперед) отриманої попереднім власником (Орендодавцем) орендної плати за майбутні роки для нового власника (Орендодавця) не проводиться.
Тобто, перед тим, як звертатися до суду з вимогою про розірвання договору оренди землі, відповідачу, як мінімум, потрібно виконати вимоги ст. 148-1 ЗК України, та стати повноцінною стороною по Договору.
Також, відповідно до п. 40 Договору, Орендар не несе відповідальність за порушення строків виплати орендної плати у випадку, якщо таке порушення стало з вини Орендодавця, зокрема, якщо Орендодавець не звернувся до Орендаря у визначений п. 11 Договору оренди термін а саме щорічно в період: після збору врожаю з 31 жовтня до 31 грудня поточного року.
Крім того, представником відповідача надано додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що позивачем не наведено жодного пункту договору, який би підкріплював його позицію, оскільки саме в договорі чітко визначений порядок взаємовідносин сторін договору.
В позовній заяві не міститься жодного підтверджуючого документа, який би свідчив про виконання позивачем умов договору оренди .Станом на 19.08.2025 року позивач не має жодного відношення до спірних договірних відносин , оскільки не виконав умов договору, а саме п.28 та ст.148-1 ЗК України. Тому вважає, що позовні вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.
Представник позивача надав відповідь на відзив, зазначаючи, що представником відповідача не наведено підстав та причин, які об`єктивно заважали йому своєчасно подати відзиву на позову заяву у строк визначений в ухвалі суду.
Звертає увагу суду на те, що у одній з т.з. відомості видачі коштів напроти ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 зазначена сума у розділі «Фактично до видачі» 5000, тобто не вказано навіть одиницю чого саме було виплачено, відомості про період т.з. виплати, також відсутні.
У відомостях відсутня будь яка інформація, що кошти було сплачено наперед, відсутні дати отримання коштів, що унеможливлює прийняття вказаних доказів судом як належних і достовірних.
Відповідно до відомостей про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи з фізичних осіб та військового збору форма 4 ДФ за 2021 рік, поданого додатково до податкового органу 21.02.2022, спадкодавцеві нараховано дохід у сумі 6 409,41 гривень, хоча за твердженням відповідача орендна плата була сплачена ще у 2020 році за 2020-2023 роки, при цьому відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи з фізичних осіб та військового збору форма 4 ДФ за 2020 рік відповідачем подано до суду не було, і у разі їх виплати у 2020 році, відповідачем не вказувалося б нарахування орендної плати за 2021 рік.
Таким чином, в разі виплати відповідачем орендної плати наперед в сумі 23 000 гривень в 2020 році, відповідно до вимог податкового законодавства України, як податковий агент відповідач був зобов`язаний сплатити податки та збори, а саме: податок на доходи фізичних осіб, який складає 18 % та військовий збір у розмірі 1,5 % від доходу, отриманого орендодавцем в звітному податковому періоді, а не від суми річної орендної плати передбаченої договором.
Твердження відповідача, що «За 2022-2024 відповідач не проводив відповідних відрахувань до бюджету, оскільки у період з 01.03.2022 року по 31.05.2024 року відповідач призупинив діяльність господарства, що підтверджується відповідними наказами » взагалі не ґрунтується на вимогах податкового законодавства, адже відповідач, як вже зазначалося, повинен був включити виплату орендної плати «наперед» у звітності за 2020 рік.
Таким чином, сам відповідач наданням податкової звітності (інформацією про нараховані доходи), незрозумілих «відомостей», які не є релевантними до інформації викладеної у відзиві і додатках до нього, підтверджує наявність заборгованості і спростовує свої ж твердження про сплату орендної плати наперед.
Позивач в усному порядку звертався до відповідача про необхідність сплати заборгованості з орендної плати, що було проігноровано відповідачем.
Вказане також підтверджується доданим листом до позивача про необхідність звернення, однак, це не більш ніж роздрукований текст, який було підписано та відскановано виключно для суду, так як відсутні будь які дані, що його відправлено або ж вручено, або ж хоча б вжито заходів для цього.
Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи по наявних у ній доказах, за відсутності сторін.
Заслухавши представників сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 9.0323 га з кадастровим номером 6520686700:03:010:0009, яка розташована на території Степнянської сільської ради Бериславського району Херсонської області, Новорайська ОТГ, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2186823965206, номер відомостей про речове право 59169059. Підстава внесення запису свідоцтво про право на спадщину номер 645 від24.03.2025 року.
20.11.2020 між спадкодавцем позивача – ОСОБА_2 та Фермерським Господарством «АГРО- АЛЬЯНС» укладеного договір оренди землі № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:010:0009.
Відповідно до умов договору оренди землі орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 9,0323 га., яка розташована на території Новорайської сільської ради (до реорганізації Степнянської сільської ради) Бериславського району Херсонської області.
Кадастровий номер земельної ділянки – 6520686700:03:010:0009, площа – 9,0323 га., НГО земельної ділянки складає 213 647,06 грн.
Відповідно до Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди , що становить 6409.41 грн.
Відповідно до умов Договору орендна плата вноситься орендарем у строки з 31 жовтня до 31 грудня кожного поточного року.
Договір укладено строком до 21.11.2038 року.
Зважаючи на вищевказані обставини, згідно Договору оренди землі відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2023, 2024 роки.
Таким чином, станом на теперішній час сума заборгованості ФГ «АГРО-АЛЬЯНС» перед позивачем з орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою згідно розрахунку складає 19 228,23 гривень.
Таким чином, відповідач відповідно до вимог Договору зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2023, 2024 роки до 31 грудня кожного року, проте по теперішній час не виконав вказаних зобов`язань, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Проте, станом на день подання позовної заяви, відповідач не виконав вказані зобов`язання, порушивши умови договору оренди та не сплативши орендну плату за 2023 та 2024 роки.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.
На підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями 24, 25 цього закону та умовами договору.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 10 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22, провадження № 12-80гс23, зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним. 
Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору). 
Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії. 
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в укладеному Договорі оренди землі, а саме в п 29- «Орендодавець має право вимагати від орендаря в повному обсязі внесення орендної плати» та п.32 - «Орендар зобов`язаний розраховуватися з Орендодавцем по орендній платі».
На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна умова зазначена у пункті 12.3 Договору оренди землі (у редакції від 26.12.2023 року).
У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2023 та 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі. 
Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору.
Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними ділянками, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, позивач був позбавлений можливості отримання матеріальних благ, на які розраховував при укладені Договору оренди землі.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року № 6-1449цс17 і яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна враховуватись судами при прийнятті рішення.
Сам факт систематичного порушення Договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині.
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди». Такого висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18. Схожі висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 17 червня 2021 року, справа № 485/784/20, провадження № 61-3760св21, та від 10 вересня 2021 року, справа № 650/628/19-ц, провадження № 61-21777св19.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Зважаючи на вищевказані обставини, згідно Договору оренди землі, відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2023 та 2024 роки.
Отже, відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2023 та 2024 роки до 31 грудня кожного поточного року по кожному договору, однак цього не виконав.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву, у судовому засіданні посилається на ту обставину, що орендодавець (спадкодавець) ОСОБА_2 у 2020 році отримала орендну плату за 2020-2023 роки. На підтвердження вказаної обставини представник відповідача надав копії відомостей видачі коштів фермерського господарства «АГРО-АЛЬЯНС». Вказані відомості не містять інформації, коли саме сплачувалася орендна плата і кому, оскільки в графі 13 зазначено друкованим текстом « ОСОБА_3 », поверх зазначено рукописним текстом « ОСОБА_4 ». В одній із відомостей зазначено, що відомість видачі орендної плати за 2020 рік, в іншій зазначено «Відомість видачі коштів». Підписи в обох відомостях ( в графі 13 ) різняться між собою. У відомості за 2020 рік зазначено-нараховано за 2020 рік -18000 грн., що відповідає сумі-фактично до видачі. Тобто із вказаної відомості вбачається виплата орендної плати за 2020 рік. Що стосується іншої відомості , без дати, в якій зазначено сума 5000 грн. вона також не підтверджує ту обставину, що орендна плата виплачувалася орендодавцю ОСОБА_2 наперед, як зазначає представник відповідача.
Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем за вказаний у позовній заяві період, зокрема — платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ними грошового зобов`язання за договором. Натомість, представник позивача послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2023 та 2024 роки.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що орендна плата за вказані роки відповідачами не сплачувалася, а зобов`язання за договором оренди землі - не виконано.
Крім того, представник відповідача посилається на ту обставину, що позивач після прийняття спадщини не повідомив про зміну орендодавця, чим порушив п.8 ст.28 Договору оренди земельної ділянки. При цьому відповідач зазначає, що, відповідно до ст. 40 Договору Орендар не несе відповідальності за порушення строків виплати орендної плати у випадку, якщо таке порушення сталося з вини Орендодавця, вказуючи як на вину позивача не повідомлення про зміну сторони договору. Однак вимога позивача про розірвання договору оренди пов`язана з невиплатою орендної плати за 2022-2024 роки, тоді як позивач отримав спадщину лише у 2025 році, тобто позивач зазначає про невиплату орендної плати саме орендодавцю ОСОБА_2 . Крім того, посилання представника відповідача на ст. 40 Договору є незрозумілим, оскільки представник відповідача зазначає про відсутність заборгованості по виплаті орендної плати за 2020-2024 роки, вказуючи на те, що ОСОБА_2 начебто отримала орендну плату наперед.
Водночас відповідач не надав доказів , що мав об`єктивну неможливість використовувати орендовану земельну ділянку у своїй господарській діяльності. Зокрема, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка не могла бути використана за її цільовим призначенням. Також відповідачі не зверталися до позивача з повідомленнями про наявність обставин, які унеможливлювали виконання ним договірних зобов`язань, не надав доказів причинно-наслідкового зв`язку між воєнними діями та неможливістю обробітку землі . При цьому суд вважає, що наказ про призупинення діяльності фермерського господарства на період воєнного стану та відповідно призупинення трудових відносин з працівниками господарства від 01.03.2022 року, не звільняє господарство від виконання зобов`язань за договором оренди.
Таким чином, з урахуванням відсутності належних доказів об`єктивної неможливості використання земельної ділянки та невиконання відповідачами свого обов`язку щодо належного обґрунтування форс-мажорних обставин у конкретному правовідношенні, підстави для звільнення їх від орендної плати відсутні.
При цьому суд враховує лист-довідку Новорайської СВА Бериславського району Херсонської області від 24.04.2025 року №01-12/942/25, згідно якої земельні ділянки, які перебувають в оренді у фермерського господарства «АГРО-АЛЬЯНС» не використовуються, тобто їх обробіток не здійснюється, тоді як інші землекористувачі на території Новорайської СВА використовують свої власні, або орендовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
Таким чином, з урахуванням відсутності належних доказів об`єктивної неможливості використання земельної ділянки та невиконання відповідачами свого обов`язку щодо належного обґрунтування форс-мажорних обставин у конкретному правовідношенні, підстави для звільнення їх від орендної плати за 2023, 2024 рр. відсутні.
Що стосується посилання представника відповідача на розпорядження органу місцевого самоврядування щодо надання пільг з місцевих податків і зборів, то вказане розпорядження не звільняє ані ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», від обов`язку сплати орендної плати саме за спірні земельні ділянки, які є приватною власністю і не віднесені до земель комунальної форми власності.
Крім того, сприяння суб`єкту господарювання шляхом надання пільг з оподаткування (у тому числі звільнення від сплати земельного податку або мінімального податкового зобов`язання), як це передбачено відповідними розпорядженнями органів місцевого самоврядування, жодним чином не впливає на зміст та виконання договірних зобов`язань між орендодавцем і орендарем.
Оподаткування та договірні відносини регулюються різними правовими інститутами. Норми податкового законодавства, які визначають порядок нарахування і сплати податку за землю, не мають впливу на зобов`язання сторін, що виникли з договору оренди землі приватної власності. Звільнення від земельного податку це публічно-правовий захід, спрямований на зменшення податкового навантаження, а не на звільнення від обов`язку сплачувати орендну плату, яка є елементом приватно-правового зобов`язання, погодженого сторонами в договорі.
Таким чином, навіть за умов надання податкових пільг, договір залишається чинним, а орендар зобов`язаний виконувати всі його істотні умови, зокрема щодо сплати орендної плати, визначеної в розмірі, строках і порядку, погоджених сторонами.
Стосовно посилання позивача щодо виникнення заборгованості з орендної плати за користування спірною земельною ділянкою на протязі 2022 року, суд враховує ту обставину, що упродовж 2022 року відповідач не міг належно використовувати спірні земельні ділянки, оскільки вони перебували на території яка була тимчасово окупована рф з березня місяця 2022 року по листопад місяць 2022 року і відповідно не міг провести посівну компанію та компанію по збору врожаю.
Тому суд вважає, що на підставі ч.6 ст. 762 ЦК України відповідач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використаним через обставини, за які він не відповідає.
З огляду на викладене суд вважає, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2023-2024 роки.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача.
Крім того суд встановив, що позивач поніс також інші судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу.
Однак доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу стороною позивача суду не надано, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного законодавства, земельного законодавства та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 – 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 до Фермерського господарства «АГРО-АЛЬЯНС», про розірвання договору оренди землі, стягнення судових витрат – задовольнити частково.
Розірвати договір оренди землі від 20.11.2020, укладений між Фермерським господарством «АГРО-АЛЬЯНС» та ОСОБА_2 (новий орендодавець ОСОБА_1 ), номер запису про право (номер запису в державному реєстрі речових прав) 39564352 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:010:0009. 
Стягнути з Фермерського господарства «АГРО-АЛЬЯНС» (код ЄДРПОУ: 31275022) на користь позивача витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 969,00 гривень.
Відмовити у задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 до Фермерського господарства «АГРО-АЛЬЯНС» про стягнення витрат на правничу допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 10.04.2026 року.

Суддя         Ірина ХОМИК