Справа № 161/26545/25 
Провадження № 2/161/1515/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області
у складі:
головуючого – судді Рудської С.М.,
при секретарі – Коржик Н.В.
за участі:
позивача – ОСОБА_1 
відповідача – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області, про встановлення батьківства

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що з травня 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінка та чоловік з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спільного проживання, у них народилася дитина – син ОСОБА_4 . Під час реєстрації народження дитини відомості про батька були вказані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_3 проходив військову службу за мобілізацією з 2023 року. 07.01.2025 року ОСОБА_3 зник безвісті в ході виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Зелене Покровського району Донецької області. Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 . З метою підтвердження походження дитини відповідачем проведено генетичну експертизу, якою встановлено, що він може бути біологічним дідусем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить суд визнати ОСОБА_3 батьком дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Підгайцівську сільську раду внести зміни до книги реєстрації народжень щодо актового запису про народження  ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вказати батьком дитини ОСОБА_5 громадянина України; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».
02.02.2026 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 56-57), в якому останній зазначив, що безвісті зниклий ОСОБА_3 є його сином. Підтверджує, що в період з 2018 року позивачка проживала однією сім`єю з його сином і під час спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народився син ОСОБА_8 . З жовтня 2024 року син проходив службу в лавах ЗСУ. 07.01.2025 року ОСОБА_3 зник безвісті під час виконання бойового завдання. Пред`явлений до нього позов визнає, просить його задовольнити.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладеного у позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у відзиві.
Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області в підготовче засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, пояснення на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народилася дитина – син ОСОБА_4 , про що 05 грудня 2023 року Підгайцівською сільською радою Луцького району у Волинській області було складено актовий запис за № 98. 
Зазначене підтверджується повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00057017912 від 10.03.2026 року (а.с. 75-76).
Із вищевказаного Витягу також вбачається, що відомості про батька ОСОБА_4 були внесеними відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України; батьком дитини вказаний ОСОБА_9 .
Позивач у своїй позовній заяві стверджує, що біологічним батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просить визнати його батьківство щодо дитини та внести до актового запису про народження сина відповідні зміни.
ОСОБА_3 перебував на військовій службі в лавах ЗСУ за мобілізацією (а.с. 10).
07 січня 2025 року ОСОБА_3 зник безвісті в ході виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Зелене Покровського району Донецької області (а.с.14-17).
Частиною 2 ст. 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК (1618-15), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти російської федерації» зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. 
Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року).
Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження останнього (а.с. 63).
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_2 не зазначений батьком інших дітей чоловічої статі, крім ОСОБА_3 (а.с. 80-84).
Як вбачається з висновку про біологічну спорідненість № 30574892 від 06 червня 2025 року (а.с. 64), результати генетичного аналізу свідчать про те, що донор зразка маркованого « ОСОБА_2 » може бути біологічним дідусем донора маркованого « ОСОБА_4 »; ймовірність спорідненості 73,6385393 %.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
Проте, суд вважає, що вимоги позивачки про зобов`язання третьої особи – Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 є необґрунтованими, оскільки внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (п. 1 Правил
внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.20211 рок № 96/5), а тому ця вимога задоволенню не підлягає.
При вирішенні даного спору, суд приймає до уваги положення ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання відповідачем позову жодним чином не впливає на права та інтереси третіх осіб, а також не порушує законні інтереси малолітнього ОСОБА_4 .
За наведених обставин, суд вважає за необхідне заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства задовольнити у повному обсязі. 
Керуючись ст.ст. 10, 12, 77-81, 259, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – Підгайцівська сільська рада Луцького району Волинської області, про встановлення батьківства – задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 батьком дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести зміни в Державний реєстр актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 98 від 22 листопада 2023 року про народження  ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вказати батьком дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луцьк Волинської області, громадянина України; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України – з дня складення рішення в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНКПО: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНКПО: НОМЕР_2 .
Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Підгай цівська сільська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, с. Підгайці, вул. Шкільна, 30, ЄДРПОУ: 04332331.

Повний текст рішення суду скалдений 06 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області        С.М. Рудська