РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2026 року 	м. Рівне	№460/1110/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач 1,2), в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби України у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.09.2025 № 13272714/3187420509; 2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №1 від 19.03.2025р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що платником було сформовано та надіслано на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних (надалі ЄРПН) податкову накладну № 1 від 19.03.2025. Проте, реєстрація таких податкової накладної зупинена з підстави відповідності пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Вказує, що надав до комісії регіонального рівня усі належні документи на підтвердження здійснення господарської операції за вказаною вище податковою накладною, проте комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації цієї податкової накладної в ЄРПН з підстав: ненаданням / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. Позивач вказує, що таке рішення комісії є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки платником податків виконано у повному обсязі обов`язок надання документів, а оскаржуване рішення не містять жодних належних обґрунтувань щодо підстав для відмови у реєстрації. Просить задовольнити позов у повному обсязі, а також просить стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000грн.
Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву у якому проти позовних вимог заперечує, зазначаючи, що оскаржуване рішення приймалось комісією та при його ухваленні брались документи надані платником податків, однак їх було недостатньо для розкриття повного змісту господарських операцій та реальності їх вчинення та, як наслідок, прийнято спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 19.03.2025. Таке рішення вважає правомірним та просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Відповідач 2 відзив на позов не подав.
Позовна заява надійшла до суду 22.01.2026.
Ухвалою суду від 26.01.2026 позов залишений без руху.
Ухвалою суду від 16.02.2026 продовжений процесуальний строк для усунення недоліків позову.
27.02.2026 від представника позивача надійшло клопотання про продовження строку на усунення недоліків позову.
Ухвалою суду від 02.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про продовження строку на усунення недоліків позову.
Ухвалою суду від 13.03.2026 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні.
13.03.2026 від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності спірних правовідносин, оскільки спірне рішення від 06.10.2025 № 45980/39109/3187420509/2 ним не приймалось.
13.03.2026 від позивача надійшло клопотання про виправлення описки у позовній заяві в частині дати та номера прийнятого спірного рішення, а саме: правильно вважати дату 06.09.2025, номер 13272714/3187420509.
Ухвалою суду від 16.03.2026 клопотання представника позивача про виправлення описки в п. 1 позовних вимог в частині зазначення правильної дати та номера рішення, яке оскаржується задоволено. Прийнято до розгляду п. 1 позовних вимог щодо зазначення правильної дати та номера рішення комісії Головного управління Державної податкової служби України у Рівненській області, яке оскаржується - від 06.09.2025 № 13272714/3187420509.
Клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про закриття провадження у справі № 460/1110/26, залишено без задоволення. 
25.03.2026 від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшло клопотання про залишення позову без розгляду з підстав пропущення позивачем тримісячного строку звернення до суду з цим позовом.
Розглянувши заяви по суті та матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд враховує наступне. 
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку з 22.03.2023, номер запису: 2006020000000018336 і здійснює діяльність у сфері торгівлі, а саме: Код КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля (основний); 10.72 Виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання; 10.82 Виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів; 10.86 Виробництво дитячого харчування та дієтичних харчових продуктів; 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у; 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 82.92 Пакування. Є платником ПДВ.
21.11.2024 між позивачем та ТОВ «ПК-РІТЕЙЛ» укладено договір № 211124/2, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар та надати послуги (далі - Продукція) відповідно до його замовлення, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати отриману продукцію на умовах цього Договору (п.1.1. Договору).
За змістом п.1.2 Договору асортимент, кількість та ціна продукції, яка поставляється (передається у власність) Покупця, попередньо погоджується сторонами.
На виконання умов вищевказаного договору 19.03.2025 позивач продав ТОВ «ПК-РІТЕЙЛ» товар в асортименті згідно видаткової накладної № 1 від 19.03.2025 на загальну суму 95472,96грн. 
Підстава вказана у видатковій накладній: договір № 211124/2 від 21.11.2024.
На виконання умов договору позивачем сформовано та подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 19.03.2025.
06.05.2025 на рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 55472,96грн з призначенням платежу: згідно : договору № 211124/2 від 21.11.2024 сума 95472,96 грн, ПДВ (20%) 15912,16грн. 
09.05.2025 на рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 24087,84грн з призначенням платежу: згідно : договору № 211124/2 від 21.11.2024, сума 24087,84грн, ПДВ 20 % 4014,64грн, що підтверджується банківською випискою з 01.04.2025 по 06.06.2025 по рахунку позивача.
06.08.2025 позивач та ТОВ «ПК-РІТЕЙ» підписали акт звірки взаємних розрахунків за період з 19.03.2025 по 06.08.2025 за договором № 21124/2 від 21.11.2024, з якого вбачається реалізація товару позивачем 19.03.2025 на суму 95472,96грн та оплати покупцем 20000,00грн - 28.03.2025; 20076,16грн - 31.03.2025; 55472,96грн - 06.05.2025р.; 24087,84грн - 09.05.2025.
Позивачем, після передання товару для ТОВ «ПК-РІТЕЙ» за правилом першої події складено податкову накладну № 1 від 19.03.2025 на суму 95472,96грн, в. т. ч. ПДВ 15912,16грн. 
Реєстрація в ЄРПН вказаної податкової накладної зупинена.
Як вбачається із квитанцій № 9075076517 від 24.03.2025, зупинення здійснено із наступних підстав, а саме: 1. ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА.» «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 19.03.2025 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуг 1704,1806 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Додатково повідомлено про показник «D»=10.0972%, «Рпоточ»=6679,36. Пропонується надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних. Пропонується надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Позивачем 03.09.2025 подано відповідачу 1 повідомлення про надання пояснень та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.
Зокрема вказано, що позивач здійснює господарську діяльність відповідно до КВЕД 46.36 - Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами. Основний напрям діяльності - оптова купівля та продаж кондитерських виробів. 
Позивач купляє готові кондитерські вироби у постачальників для їхньої подальшої оптової реалізації покупцями. 
19.03.2025 позивач продала товар в асортименті на загальну суму 95472,96грн. Вказаний товар був придбаний у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується: договором № 1 від 05.05.2024, укладеним між позивачем та ФОП ОСОБА_2 ; видатковою накладною № 1 від 15.03.2025 на суму 67076,00грн; банківською випискою ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2025 по 06.06.2025. 
Придбана позивачем продукція зберігалася на складі орендованому у ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.05.2023; актом приймання-передачі приміщення від 01.05.2023; договором оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.01.2025; актом приймання-передачі приміщення від 01.01.2025; актом наданих послуг № 1 від 01.03.2025 на суму 2000,00грн; платіжною інструкцією № 124 від 30.04.2025 з призначенням платежу без ПДВ оренда приміщення з 01.03.2025-01.04.2025; реєстраційне посвідчення про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 . 
В подальшому придбаний товар був реалізований ТОВ «ПК-Рітейл». Доставку товару здійснювало ТОВ «Автокат», місце завантаження: Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Товстолуг, вул. Приватна, буд. 2. 
Завантажування та розвантаження товару здійснював перевізник, що підтверджується: договором перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України № 1 від 14.11.2024; рахунком на оплату № 467 від 19.03.2025; актом наданих послуг № 466 від 19.03.2025; банківською випискою ФОП ОСОБА_1 за період з 17.03.2025 по 30.04.2025.
Також в письмових поясненнях позивачем вказано, що ФОП Швед закупила товар у підприємця, який не є платником ПДВ, позивач є платником ПДВ, тому продаж товару здійснювався з ПДВ. 
До такого повідомлення про надання пояснень, позивачем долучені також вищезгадані документи, які підтверджують проведення господарської операції. 
09.09.2025 позивачем отримано повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13253154/3187420509. 
Зокрема у повідомленні вказано про необхідність подати наступні документи: копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, первинну документацію щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів; первинну документацію щодо придбання товарі, послуг; складських документів; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, інших документів, що підтверджують інформацію зазначену у податковій накладній.
15.09.2025 позивачем повторно подано повідомлення про надання пояснень та копії документів, які підтверджують проведення господарської операції, що стверджується квитанцією № 2 від 15.09.2025р.
Зокрема, позивачем надано пояснення щодо не відображення виплат ФОП у формі № 4ДФ. Відповідно до ст. 177.8 Податкового кодексу України, податкові агенти не утримують ПДФО та військовий збір із доходів, виплачених ФОП від здійснення ними підприємницької діяльності. Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку, затвердженого наказом Мінфіну № 773 від 13.01.2025 у формі 4ДФ відображаються доходи фізичних осіб, а не суб`єктів господарювання. Для підтвердження статусу ФОП, у контрагентів було отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також витяги з реєстру платників єдиного податку (у разі застосування спрощеної системи оподаткування). Тому, відсутність інформації про виплати ФОП у формі № 4ДФ є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства. Щодо діяльності ФОП ОСОБА_1 надано пояснення, що підприємницька діяльність здійснює відповідно до КВЕД 46.36 - Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, всі операції проводяться виключно по безготівковому розрахунку; облік залишків у розрізі роздрібної номенклатури не ведеться, оскільки роздрібні продажі не здійснюються; реалізація товару підтверджена: договором з покупцем та постачальником; видатковими накладними; ТТН (про перевезення від постачальника до покупця). 
Рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.09.2025 № 13272714/3187420509 відмовлено в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 1 від 19.03.2025 у зв`язку з ненаданням / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
29.09.2025 позивачем подано до контролюючого органу скаргу на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13272714/3187420509 від 16.09.2025, з детальними поясненнями з додатками в кількості 20 документів. 
06.10.2025 рішенням відповідача 2 № 39109/3187420509/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Спірні правовідносини регулюються приписами Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 1165), які застосовуються у редакції, чинній на момент виникнення таких правовідносин.
Як передбачено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;
й) індивідуальний податковий номер
к) дата та номер митної декларації зазначаються у разі складання платником податкової накладної за операціями з вивезення товарів за межі митної території України;
л) дата та номер договору (контракту) зазначаються у разі складання платником податкової накладної за операціями з вивезення товарів за межі митної території України. У податковій накладній, що складається за операціями з вивезення товарів за межі митної території України на підставі форвардного контракту, зазначається відповідна відмітка про форвардний контракт.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
За змістом пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Положеннями пункту 10 Порядку № 1165 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 № 520.
Додатком № 3 до Порядку № 1165 (в редакції, чинній на час виникнення спору) визначено критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 якого, обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування (зокрема обсягом постачання за операціями з вивезення за межі митної території України товарів, до яких застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність”), зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
Пункт 3 Критеріїв ризиковості здійснення операцій передбачає відсутність на дату складення податкової накладної/розрахунку коригування відомостей (актуального запису) в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який подав для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, у яких зазначено товар (пальне) за кодами згідно з УКТЗЕД відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.
Відповідно ж до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 № 520 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за № 1245/34216 (далі - Порядок №520), зокрема його пунктів 4 та 5, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
-документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
- інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
У відповідності до пунктів 9, 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. 
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.
Для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, обов`язок виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції, будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Якщо ж мова йде про відвантаження товару, - то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть видаткові накладні.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Так, проаналізувавши надані позивачем документи, щодо підтвердження інформації, зазначеній у податковій накладній № 1 від 19.03.2025 на виконання вимог Порядку № 520, суд встановив, що обсяг таких документів був достатній для цілей реєстрації вказаної податкової накладної і підстав для відмови в її реєстрації у контролюючого органу не було.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, податкова накладна № 1 від 19.03.2025 складена у зв`язку із настанням такої події, як відвантаженням товару. 
Вказані у ПН товари були придбані позивачем у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується: договором № 1 від 05.05.2024, укладеним між позивачем та ФОП ОСОБА_2 ; видатковою накладною № 1 від 15.03.2025 на суму 67076,00грн; банківською випискою ФОП ОСОБА_1 за період з 01.04.2025 по 06.06.2025. Придбана позивачем продукція зберігалася на складі орендованому у ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.05.2023; актом приймання-передачі приміщення від 01.05.2023; договором оренди нежитлового приміщення № 1 від 01.01.2025; актом приймання-передачі приміщення від 01.01.2025; актом наданих послуг № 1 від 01.03.2025 на суму 2000,00грн; платіжною інструкцією № 124 від 30.04.2025 з призначенням платежу без ПДВ оренда приміщення з 01.03.2025-01.04.2025; реєстраційне посвідчення про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 . 
В подальшому, придбаний товар був реалізований ТОВ «ПК-Рітейл». Доставку товару здійснювало ТОВ «Автокат», місце завантаження: Тернопільська обл., Тернопільський р-н., с. Товстолуг, вул. Приватна, буд. 2. Завантажування та розвантаження товару здійснював перевізник, що підтверджується: договором перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України № 1 від 14.11.2024; рахунком на оплату № 467 від 19.03.2025; актом наданих послуг № 466 від 19.03.2025; банківською випискою ФОП ОСОБА_1 за період з 17.03.2025 по 30.04.2025.
Також в письмових поясненнях позивачем вказано, що ФОП Швед закупила товар у підприємця, який не є платником ПДВ, позивач є платником ПДВ, тому продаж товару здійснювався з ПДВ.
Крім цього, надано також пояснення щодо не відображення виплат ФОП у формі № 4ДФ. Відповідно до ст. 177.8 Податкового кодексу України, податкові агенти не утримують ПДФО та військовий збір із доходів, виплачених ФОП від здійснення ними підприємницької діяльності. Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку, затвердженого наказом Мінфіну № 773 від 13.01.2025 у формі 4ДФ відображаються доходи фізичних осіб, а не суб`єктів господарювання. Для підтвердження статусу ФОП, у контрагентів було отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також витяги з реєстру платників єдиного податку (у разі застосування спрощеної системи оподаткування). Тому, відсутність інформації про виплати ФОП у формі № 4ДФ є правомірним та відповідає нормам чинного законодавства. Щодо діяльності ФОП ОСОБА_1 надано пояснення, що підприємницька діяльність здійснює відповідно до КВЕД 46.36 - Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, всі операції проводяться виключно по безготівковому розрахунку; облік залишків у розрізі роздрібної номенклатури не ведеться, оскільки роздрібні продажі не здійснюються; реалізація товару підтверджена: договором з покупцем та постачальником; видатковими накладними; ТТН (про перевезення від постачальника до покупця). 
Такі первинні документи (їх копії), які підтверджують факт вчинення вказаних господарських операцій позивача з контрагентами були надані Комісії для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Разом з тим, слід зазначити, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Аналогічна позиція викладена Верховним судом у постанові від 07.12.2022 № 500/2237/20.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які підтверджують здійснення господарської операції за податковою накладною № 1 від 19.03.2025, у реєстрації якої було відмовлено.
Тобто позивачем було надано достатньо документів, які підтверджують правомірність складення та реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 1 від 19.03.2025.
Суд звертає увагу на те, що всі надані позивачем як суду, так і відповідачу первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, а тому підтверджують факт здійснення господарської операції.
Відтак, оскаржуване рішення відповідача про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 1 від 19.03.2025, є протиправним та таким, що підлягаює скасуванню, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 2, 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246), внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Відповідно до абзацу 22 пункту 201.10 статті 201 ПК України, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
01.02.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Пунктом 2 Порядку № 1165 передбачено, що:
комісія контролюючого органу - комісія регіонального та центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;
комісія регіонального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС;
комісія центрального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі ДПС;
Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Відповідно до пп. 9 п. 4 Положення № 227, ДПС відповідно до покладених на неї завдань забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на ДПС, а також реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Таким чином, Єдиний реєстр податкових накладних формується та ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, тобто саме Державною податковою службою України.
В контексті наведених норм, за встановлених фактичних обставин суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, позивачем виконані умови, визначені законом, та прийняття рішення щодо реєстрації таких податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України провести реєстрацію податкової накладної № 1 від 19.03.2025, днем її подання на реєстрацію.
Щодо клопотання відповідача 1 про залишення позову без розгляду з підстав пропущення позивачем строків звернення до суду з цим позовом, то суд враховує наступне.
В силу вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
За правилами ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).
Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (ч.4 ст.122 КАС України).
При цьому, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Предметом спору у даній справі є оскарження рішення комісії Головного управління Державної податкової служби України у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.09.2025 № 13272714/3187420509.
Таке рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Тобто рішення контролюючого органу може бути оскаржене до суду протягом 3 місяців з дня вручення платнику податків рішення за результатами розгляду його скарги.
Рішення контролюючого органу за результатами скарги від 06.10.2025 № 45980/39109/3187420509/2, отримане позивачем 06.100.2025, що не заперечується останнім.
Позовна заява була доставлено до суду кур`єрською службою "Express mail", номер накладної № 0057427 від 31.12.2025.
До суду вказане поштове відправлення надійшло 22.01.2026
Відповідно до ч.9 ст.120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Отже фактично позивач звернувся з даним позовом 31.12.2025, тому строки звернення до суду про визнання протиправним та скасування рішення від 06.09.2025 № 13272714/3187420509 позивачем не пропущені.
Про наведену обставину було зазначено судом в ухвалі суду від 02.03.2026 про відкриття провадження у справі.
З огляду на викладене, клопотання відповідача 1 про залишення позову без розгляду з підстав пропущення позивачем строків звернення до суду є безпідставним і задоволенню не підлягає.
У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення повністю.
За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 3028грн, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів у справі. 
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000грн.
Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).
За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За правилами частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані суду документи: копія договору про надання правничої допомоги від 11.12.2025 № 2/12; копія рахунку № 2/12 від 11.12.2025 на суму 3000грн; копія акту здачі-приймання виконаних послуг від 11.12.2025; платіжна інструкція № 171 від 11.12.2025 про сплату 3000грн за призначенням платежу: оплата згідно рахунку № 2/12 від 11.12.2025 за Договір про надання правничої допомоги № 2/12 від 11.12,2025 без ПДВ.
Договір про надання правничої допомоги від 11.12.2025 № 2/12 укладено між адвокатським бюро «Шендера та партнери» як адвокатом та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як клієнтом.
Відповідно до умов цього Договору адвокат надає клієнту правничу допомогу, забезпечує захист його прав та здійснює представництво інтересів в Рівненському окружному адміністративному суді при оскарженні рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
11.12.2025 адвокатським об`єднанням «Шендера та партнери» для ФОП ОСОБА_1 сформовано рахунок № 2/12 на оплату послуг на підставі Договору про надання правничої допомоги від 11.12.2025 № 2/12.
Так, у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 (справа №280/2635/20, провадження №К/9901/29763/20) судова колегія зазначила, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
За існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів, а не адвокатів. 
Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. 
Враховуючи зазначену правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що долученими до матеріалів цієї справи доказами доведено факт надання адвокатом правничої допомоги позивачу у межах розгляду даної адміністративної справи.
Щодо розміру витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами віднесена судом першої інстанції на підставі статті 12 КАС України до справ незначної складності, а тому підготовка позовної заяви по суті у даній справі вимагала середнього обсягу юридичної роботи (проте не надмірного, значного).
При цьому, суд враховує й правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17, згідно із якою суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Крім того, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відтак, з огляду на встановлені обставини з урахування критеріїв пропорційності, значенням справи для сторони, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, на переконання суду розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню становить 3000грн. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13150665/44956237 від 06.09.2025 № 13272714/3187420509.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № 1 від 19.03.2025, датою її подання на реєстрацію.
В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про залишення позовної заяви без розгляду, відмовити.
Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1514грн.
Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1514грн.
Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500грн.
Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 02 квітня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Державна податкова служба України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ/РНОКПП 43005393) Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 

Суддя       Т.О. Комшелюк