Справа № 589/728/25 
Провадження № 2/589/1254/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвши С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  
ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 21650 грн 00 коп. за Договором про споживчий кредит №7984393 від 25 березня 2024 року (далі – Договір-1), та судових витрат в розмірі 3028 грн 00 коп.
В обґрунтування позову зазначено, що 25 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 укладено Договір-1.
30 липня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Мілоан» укладено Договір факторингу №30072024/2 у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором-1. 
Всупереч вимогам кредитного договору позичальник ОСОБА_1 не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 21650 грн 00 коп.
03 березня 2025 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на зареєстроване місце проживання відповідача. (а.с. 48) 
Станом на 21 листопада 2025 року відзив на позов та заперечення від відповідача до суду не надійшли.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
25 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір-1. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 182305.
Пунктом 1.2 Договору-1 визначено, що сума кредиту (загальний розмір) становить 5000 грн. Строк кредиту 345 днів з 25.03.2024 по 05.03.2025 (п.1.3, п. 1.4). 
Відповідно до п.1.5 Договору-1 загальні витрати позичальника за кредитом складають 35237 грн 50 коп.. Денна процентна ставка складає – 2,04% в день. Орієнтована річна процентна ставка - 192473,53% річних. 
Відповідно до п. 1.5.1. комісія за надання кредиту складає 1150 грн, яка нараховується за ставкою 23% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 
Відповідно до п.2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . (а.с.5-12)
Факт отримання відповідачем коштів за Договором-1, підтверджується платіжним дорученням 126504961, з якої вбачається, що 25 березня 2024 року платником ТОВ «Мілоан» перераховано на картку отримувача ОСОБА_1 – НОМЕР_1 суму коштів 5000 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 7984393. (а.с.16) 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно із ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
30 липня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Мілоан» укладено Договір факторингу №30072024/2 у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором-1. (а.с.18-21) 
Згідно із ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. (а.с.22-23)
Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за цим Договором.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Отже, у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість за Договором-1, в розмірі 21650 грн 00 коп.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-VIII (далі - Закон).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа...».
Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено.
Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 року № 524/5556/19, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, від 23.03.2020 року № 404/502/18. Отже, договір позики №78286982 від 29.03.2023.
Отже Договір-1 є укладеними з моменту їх підписання електронними підписами з одноразовим ідентифікатором, що підтверджує погодження сторонами усіх істотних умов таких договорів.
Позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованість на загальну суму 21650 грн 00 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 5000 грн 00 коп.; заборгованості за відсотками – 14590 грн 00 коп.; заборгованості за комісією – 1150 грн, заборгованості за пенею, штрафами – 910 грн 00 коп.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України, а також до Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734-VIII, які передбачають, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Отже, враховуючи норми законів, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 910 грн, є неправомірною, а тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити.
Крім цього, позивач просить стягнути комісію за надання кредиту в розмірі 1150 грн, щодо цього суд вважає зазначити наступне.
Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються також комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Відповідно до п. 1.5.1 договору сторонами було обумовлено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1150 грн.
Аналізуючи умови договорів, суд дійшов висновку про правомірність встановлення одноразової комісії за надання кредиту у цьому договорі, та відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», для визнання цих договірних умов нікчемними, як таких, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом.
Відповідний висновок не суперечить правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19.
Тому позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по комісії в сумі 1150 грн за Договором-1 підлягають задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту та відсотків, комісії. 
Виходячи із зазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими частково та підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 20740 грн 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 грн 00 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 14590 грн 00 коп., та заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 1150 грн, в частині позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій слід відмовити. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплачено судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. (платіжна інструкція кердитового переказу коштів №95972 від 28 січня 2025 року).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 20740 грн 00 коп., що становить 95,80 відсотка від позовної вимоги - 21650 грн 00 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2900 грн 82 коп., що становить 95,80 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 3028 грн 40 коп. 
Керуючись, ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд,  
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк», місцезнаходження юридичної особи: поштовий індекс 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30) суму заборгованості за Договором про споживчий кредит №7984393 від 25 березня 2024 року в розмірі 20740 (двадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк», місцезнаходження юридичної особи: поштовий індекс 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30) судового збору в розмірі 2900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень 82 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.  

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша