Справа№ 718/1016/26
Провадження№ 3/718/112/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2026 р.  м. Кіцмань Чернівецька область 

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Скорейко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий Сторожинецьким відділом Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області 02.04.2024, за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 346088 від 05.03.2026 – 05.03.2026 о 00:43 год. під час проведення спеціальних заходів з одержання прикордонного режиму та протидії можливому незаконному перетину державного кордону в межах контрольованого прикордонного району на ОКНП Дубівці Чернівецького району Чернівецької області військовослужбовцями НОМЕР_2 прикордонного загону був виявлений та затриманий ОСОБА_1 за вчинення злісної непокори законній вимозі військовослужбовців ДПС України, а саме: на неодноразову повторену вимогу надати документи, що посвідчують особу, громадянин ОСОБА_1 у зухвалій формі відмовився, чим порушив вимоги ч 2 ст 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та вчинив правопорушення, передбачене ч 1 ст 185-10 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань суду не подав, про час та місце його проведення був повідомлений судовою повісткою, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
У письмовому клопотанні від 05.03.2026 ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутності. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження зазначених вище обставин, до протоколу про адміністративне правопорушення надано: протокол про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 05.03.2026, згідно з яким його затримання відбулося у зв`язку з порушенням вимог Закону України «Про державну прикордонну службу України»; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 05.03.2026, відповідно до якого у ОСОБА_1 під час особистого огляду виявлені павербанк чорного кольору, ланцюжок з металу срібного кольору з хрестиком та дві купюри номіналом по 500 грн., і рапорт начальника служби охорони праці від 05.03.2026, згідно з яким під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, на неодноразову повторювану законну вимогу надати документи, що посвідчують особу, для перевірки, ОСОБА_1 в зухвалій формі відмовився, чим порушив вимоги ч 2 ст. 23 Закону України «Про ДПС України, точно вчинив злісну непокору.
Будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, а також вини ОСОБА_1 суду не надано.
Так, підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Відповідно до положень ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є актом обвинувачення особи у вчиненні певного адміністративного правопорушення, отже, повинен бути складений та оформлений у суворій відповідності до положень КУпАП.
Як вбачається з вищезазначеного протоколу ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.185-10 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.185-10 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
З положень частини 1 статті 185-10 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби, при виконанні ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.
Тобто, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно встановити у її діях сукупність таких обставин: 1) факт злісної непокори; 2) наявність законного розпорядження чи вимоги працівника Державної прикордонної служби; 3) виконання таким працівником службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду.
При цьому, злісна непокора проявляється в ігноруванні не раз повторених законних вимог або розпоряджень, не має асоціюватися з активними діями, має бути виражена в зухвалій формі, яка свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють публічний порядок.
Водночас, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ДПСУ під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме відмовився пред`явити документ, що посвідчує особу.
Однак, з наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього доказів неможливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу (фото-, відеофіксації) того, що останній вчинив саме злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі працівника Державної прикордонної служби. 
ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, а тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю.
Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок слід компенсувати за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за частиною 1 статті 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір у сумі 665 гривень 60 копійок компенсувати за рахунок держави.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 10 діб з дня її проголошення.

Суддя       Василь Скорейко