Справа № 127/23796/25
Провадження № 22-ц/801/585/2026
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Горбатюк В. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року	Справа № 127/23796/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О. В.,
суддів: Шемети Т. М., Берегового О. Ю.,
за участю секретаря судового засідання Кулішко Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії,
за апеляційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 19 грудня 2025 рокуу м. Вінниці суддею цього суду Горбатюком В.В., дата складання повного тексту судового рішення відповідає даті його ухвалення, 

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, який обґрунтований тим, що ОСОБА_1 успадкувала належні померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недоотримані ними суми пенсії відповідно до положень ст. 1227 ЦК України. 
28.07.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області) із заявами про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі права на спадщину. 
Відповідно до листів Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ у Вінницькій області недоотриману пенсію ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, виплачено за період з 18.11.2022 року по 05.12.2024 року в сумі 11 573, 22 грн, залишок на 01.06.2025 року становить 53 069, 71 грн та недоотриману пенсію за ОСОБА_3 , який перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа, було виплачено за період з 18.11.2022 року по 05.12.2024 року в сумі 11 573, 22 грн, залишок на 01.06.2025 року становить 303 716,15 грн. 
Позивач вказувала, що відповідач перешкоджає реалізації права позивача як власника майна в порядку спадкування, а саме на отримання недоотриманої пенсії після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
У зв`язку з наведеним, позивач просила суд стягнути з ГУ ПФУ у Вінницькій області недоотриману пенсію в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 у сумі 53 069, 71 грн та після смерті ОСОБА_3 у сумі 303 716,15 грн.
19.12.2025 рокурішенням Вінницького міського суду Вінницької області вищевказаний позов задоволено. Стягнено з ГУ ПФУ у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 53 069, 71 грн. Стягнено з ГУ ПФУ у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 303 716, 15 грн.
Не погодившись із ухваленим рішенням, представник ГУ ПФУ у Вінницькій області подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сума боргу по недоотриманій пенсії підпадає під виплату відповідно до Порядку затвердженому Постановою КМУ № 1165 від 10.11.2021 року (далі – Порядок № 1165.) 
При цьому апелянт вказує, що відповідно до Порядку № 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті ПФУ на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. 
Сума недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обліковано ГУ ПФУ у Вінницькій області включено до переліку отримувачів виплат за минулий період, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на таке.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
В ході розгляду справи встановлено, що  ОСОБА_1 взято на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 5122-70101666935 від 20.12.2022 року (а.с. 10).
Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.07.2021 року, що зареєстроване в реєстрі за № 625, номер спадкової справи – 3/2021 року, державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємець зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його донька – гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: (однієї другої) частки недоотриманої пенсії, яка станом на 26.05.2021 року складає 69 529, 20 грн, та належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з довідкою № 392/02-14 виданої 25.05.2021 року відділом опрацювання пенсійної документації № 2 (м. Немирів) Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ у Вінницькій області, спадкоємцем за законом був її чоловік ОСОБА_3 , який спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав (а.с. 6).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2021 року, що зареєстроване в реєстрі за № 621, номер спадкової справи – 2/2021 року, державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємець зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька – гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво складається з: недоотриманої пенсії, яка станом на 26.05.2021 року складає 69 529, 20 грн, та належить померлій згідно з довідкою № 392/02-14, виданої 25.05.2021 року відділом опрацювання пенсійної документації № 2 (м. Немирів) Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ у Вінницькій області. Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку недоотриманої пенсії видане ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку недоотриманої пенсії ще не видане (а.с. 7).
Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.07.2021 року, що зареєстроване в реєстрі за № 629, номер спадкової справи – 3/2021 року, державний нотаріус Немирівської державної нотаріальної контори посвідчив, що на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємець зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його донька – гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: недоотриманої пенсії, яка станом на 26.05.2021 року складає 335 481, 32 грн, та належить померлому відповідно до довідки № 394/02-14, виданої 25.05.2021 року відділом опрацювання пенсійної документації №2 (м. Немирів) Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ у Вінницькій області (а.с. 8).
У листі Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 03.06.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою від 28.07.2021 року № 1333 про виплату недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на підставі права на спадщину. Пенсіонерка ОСОБА_2 перебувала на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області, як внутрішньо переміщена особа. Також громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулась до Головного управління із заявою від 28.07.2021 року № 1334 про виплату недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі права на спадщину. Пенсіонер ОСОБА_3 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області, як внутрішньо переміщена особа. Сума боргу по недоотриманій пенсії підпадає під виплату згідно Порядку затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 10.11.2021 року. Недоотриману пенсію за ОСОБА_2 виплачено за період з 18.11.2022 року по 05.12.2024 року в сумі 11 573 ,22 грн, залишок на 01.06.2025 року становить 53 069, 71 грн, а недоотриману пенсію за ОСОБА_4 виплачено за період 18.11.2022 року по 05.12.2024 року – 11 573, 22 грн, залишок на 01.06.2025 року становить 303 716, 15 грн (а.с. 13).
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач успадкувала належні спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3  суми пенсії відповідно до положень ст. 1227 ЦК України, а тому позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача недоотриманих сум пенсії в порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
На підставі частин 1-3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
З огляду на положення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.
Положення частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.09.2020 року у справі № 428/6685/19.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.02.2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивач має право на спадкове майно - недоотриману спадкодавцями за життя пенсії, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації її права, як спадкоємця за законом, на отримання належного їй спадкового майна. 
При цьому апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що виплата недоотриманих пенсій буде здійснюватися в межах відповідного фінансового ресурсу в Порядку № 1165, враховуючи наступне.
Так, згідно абзацу другого пункту 1 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України “Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб” від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 року № 1165, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.
Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.
Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.
У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.
За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за дев`ять місяців відповідного року зазначений в абзаці другому цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.
Отже, Порядок № 1165 визначає додаткові умови виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, що не передбачені Конституцією України та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи викладене, положення Порядку №1165 не регулюють спадкові правовідносини, які є в даному випадку, оскільки недоотримані пенсії набули статусу спадкового майна, право власності на які у позивача підтверджене відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом.
Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував, що, в свою чергу, не дає підстав для висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, а тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати, понесені скаржником, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції необхідно віднести за його рахунок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2025 року– без змін.
Понесені скаржником, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, судові витрати залишити за ним.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України. 

Головуючий        О. В. Ковальчук

Судді:        Т. М. Шемета

О. Ю. Береговий