ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року	Львів	Справа № 442/9338/25 пров. № А/857/12427/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання - Нагибайло Т.О.,

а також сторін (їх представників):
від відповідача - Нестер С.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської обл. на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 09.02.2026р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської обл. про визнання протиправною та скасування постанови щодо притягнення до відповідальності за порушення правил благоустрою територій населеного пункту (суддя суду І інстанції: Хомик А.П., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 11 хв. 09.02.2026р., м.Дрогобич Львівської обл.; дата складання повного рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

09.12.2025р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті /ВК/ Дрогобицької міської ради /МР/ Львівської обл. № 120 від 26.11.2025р. про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 Кодексу України про адміністративне порушення /КУпАП/; справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача сплачений судовий збір (а.с.1-9).

Ухвалою суду від 11.12.2025р. відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження та за правилами вимог ст.286 Кодексу адміністративного судочинства /КАС/ України (а.с.26 і на звороті).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 09.02.2026р. заявлений позов задоволено; постанову № 120 адміністративної комісії при ВК Дрогобицької МР від 26.11.2025р. про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП скасовано; справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; стягнуто з відповідача в користь позивача 605 грн. 60 коп. понесених витрат по оплаті судового збору (а.с.65-67).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ВК Дрогобицької МР, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.70-76).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд дійшов помилкового висновку про незаконність одночасного винесення припису та складання протоколу про адміністративне правопорушення. На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення був встановлений факт порушення Правил благоустрою території Дрогобицької міської територіальної громади – наявність огорожі, що перешкоджала вільному проходу на території загального користування. При цьому складений протокол містить чітке покликання на п.18.2 Правил благоустрою території Дрогобицької міської територіальної громади. 
Матеріалами справи стверджується, що позивач є власником домоволодіння, суміжного із зайнятою територією, фактично користується огорожею, здійснила заміну брами та хвіртки, не заперечує контролю над конструкцією, не надала доказів встановлення огорожі третіми особами.

Позивач ОСОБА_1 скерувала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (надійшов до апеляційного суду 25.03.2026р.).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.11.2025р. головним спеціалістом, інспектором з паркування та благоустрою відділу безпеки і контролю департаменту міського господарства Дрогобицької МР Воросом І.І. було виявлено порушення Правил благоустрою території населених пунктів Дрогобицької міської територіальної громади, а саме: самовільне зайняття території загального користування малою архітектурною формою - дерев`яними воротами дороги, чим унеможливлено проїзд і прохід.
За вказаним фактом інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення серії БК № 0329 від 05.11.2025р. та виніс припис про усунення виявленого порушення № 0596 від 05.11.2025р.

Згідно вказаного протоколу о 15 год. 42 хв. 05.11.2025р. у м.Стебнику на вул.С.Крушельницької біля будинку № 9, встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_1 території загального користування малою архітектурною формою, а саме дерев`яними воротами дороги, чим остання унеможливила проїзд і прохід до будинку № 7, що є порушенням вимог п.18.2 Правил благоустрою території населених пунктів Дрогобицької міської територіальної громади (а.с.41).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.11.2025р. вона купила будинок 24.02.2005р. з дерев`яною огорожею; сусіди звернулись із заявою що їм не дають проходити і проїжджати. Водночас, сусіди проїжджають і ходять (а.с.46).

За результатами розгляду вказаного протоколу адміністративною комісією при ВК Дрогобицької МР була прийнята постанова № 120 від 26.11.2025р., згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.34-35).
Розгляд протоколу про адміністративне правопорушення відбувся за участі позивача ОСОБА_1 .

Окрім цього, згідно витягу № 9319927 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 16.12.2005р. Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 ; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу № 1222 від 28.10.2005р. (а.с.18, 19).
Відповідно до плану земель громадського будинку в АДРЕСА_2 , між ділянкою, на якій знаходиться будинок ОСОБА_1 , та ділянкою, на якій розміщені сарай та вбиральня, є загальний прохід, відокремлений воротами (а.с.22).
Документи, які підтверджують право власності позивача на спірну земельну ділянку, є відсутніми.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що 05.11.2025р. головним спеціалістом, інспектором з паркування та благоустрою відділу безпеки контролю департаменту міського господарства Дрогобицької МР Воросом І.І. було складено припис № 0596. Відповідно до умов вказаного припису інспектором надано позивачу строк до 15.11.2025р. з метою усунення правопорушення шляхом демонтажу дерев`яної огорожі.
Водночас, у цей же день інспектором на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія БК № 0329.
Такі дії інспектора суд визнав непослідовними і юридично нелогічними, оскільки інспектор в один і той самий день встановив час на усунення правопорушення і в той же ж час склав протокол про вчинення правопорушення.
Таким чином інспектором порушено процедуру притягнення до відповідальності за порушення правил благоустрою, що дає підстави визнати винесену постанову незаконною та скасувати її.
Крім того, складений протокол не містить чіткого посилання на пункт Правил благоустрою території населених пунктів Дрогобицької міської територіальної громади. Натомість у складеному протоколі є посилання на п.18 зазначених Правил, який вміщає 41 пункт діянь, за вчинення яких встановлюється відповідальність, передбачена ст.152 КУпАП. З огляду на бланкетний характер норми (диспозиції) ст.152 КпАП України не звільняє посадову особу від обов`язку зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення з посиланням на конкретний пункт Правил благоустрою, порушення якого ставиться у вину особі.
З огляду на вищевикладене, адміністративною комісією при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП не було повно встановлено всіх обставин справи, так як і не було всебічно досліджено всіх доказів у справі.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 152 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Так, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог Закону України № 2807-ІV від 06.09.2005р. «Про благоустрій населених пунктів»:
ст.1 - благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;
ст.21 - елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, малі архітектурні форми. 
Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать, зокрема, огорожі, ворота, ґрати.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил.
ст.31 - правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

На виконання вказаних вимог закону рішенням Дрогобицької МР № 2024 від 14.12.2023р. затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Дрогобицької міської територіальної громади.
Зазначені Правила є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання об`єктів благоустрою на території населених пунктів Дрогобицької міської територіальної громади (далі – громади), визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів громади, які спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.
Згідно з п.18.2 цих Правил відповідно до п.44 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» накладаються стягнення, передбачені ст.152 КУпАП за порушення вимог цих Правил, а саме за самовільне зайняття території (частини території) об`єкта благоустрою.

Приписи ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлюють обмеження при використанні об`єктів благоустрою. Зокрема, на об`єктах благоустрою забороняється:
1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом;
2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо;
3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;
4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;
5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;
6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції;
7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;
8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;
9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).
Згідно ст.23 вказаного Закону до об`єктів благоустрою території житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, на яких розміщені об`єкти житлової забудови, громадські будівлі та споруди, інші об`єкти загального користування.
Благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, норм і правил.

Земельна ділянка, яка розташована біля будинку № 9 по вул.С.Крушельницької в м.Стебнику є загальним проходом. 
З огляду на приписи ст.23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказаний загальний прохід є об`єктом благоустрою.

Матеріалами справи стверджується, що дійсно о 15 год. 42 хв. 05.11.2025р. у м.Стебнику на вул.С.Крушельницької біля будинку № 9, встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_1 території загального користування малою архітектурною формою, а саме дерев`яними воротами дороги, чим остання унеможливила проїзд і прохід до будинку № 7,
Зазначена обставина підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , долученими фотоматеріалами (а.с.45, 46, 48, 60).
Отже, відповідач правильно кваліфікував дії позивача, а наявність огорожі перешкоджала вільному доступу на територію загального користування.
ОСОБА_1 є власником домоволодіннія, суміжного із зайнятою територією; фактично користується огорожею, здійснила заміну брами та хвіртки; не заперечує контролю над конструкцією, а також не надала доказів встановлення об`єкта третіми особами.
Присутність на технічній документації огорожі, яка виконує важливу роль для домогосподарства позивача, не свідчить, що хвіртка і брама встановлені відповідно до закону, адже відповідно до плану земель громадського будинку замінені позивачем брама і хвіртка знаходяться на загальному проході. Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України земельна ділянка, що розташована в межах населеного пункту та не перебуває у приватній або державній власності, є комунальною власністю територіальної громади.
Суб`єктом розглядуваного правопорушення є фізична особа або посадова особа, яка фактично користується об`єктом та порушує встановлені правила благоустрою.
Звідси, відсутність доказів безпосереднього монтажу воріт не звільняє від відповідальності особу, яка ними користується та відмовляється усунути порушення.

Стосовно висновків суду про помилкове одночасне винесення припису і складання протоколу про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що норма ст.152 КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкового попереднього надання строку для усунення порушення як передумови притягнення до адміністративної відповідальності. Так само КУпАП не встановлює заборони на одночасне застосування превентивного заходу (припису) та процесуальної фіксації вже вчиненого правопорушення (протоколу).
Одночасне винесення припису та складання протоколу не є порушенням закону. Припис та протокол складені в межах повноважень, мають різну правову природу та різні цілі. Протокол складено за триваюче порушення правил благоустрою, передбачене ст.152 КУпАП, а не за невиконання припису. Встановлений у приписі строк визначає кінцеву дату усунення порушення і будь-яким чином не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення. Невиконання припису не є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.
Отже, припис має превентивну функцію (спрямований на усунення правопорушення), а протокол - каральну (фіксує факт вчиненого правопорушення).
Звідси, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про «юридичну нелогічність» одночасного винесення припису та складання протоколу.
Також Верховний Суд у постанові від 23.05.2021р. в справі № 810/2035/20 зазначив про те, що одночасне складення припису і протоколу не є порушенням, якщо припис носить превентивний характер, а протокол фіксує правопорушення. Це відповідає загальній правовій позиції, що заходи превентивного характеру не виключають фіксації правопорушення під час їх виявлення.

В частині допущених неточностей під час складання протоколу про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що позивач ОСОБА_1 підписала протокол від 05.11.2025р. та примірник протоколу отримала, що стверджується її власноручним підписом.
Складений протокол дозволяє однозначно та чітко встановити всі обставини справи, у ньому наявне покликання на п.18.2 Правил благоустрою території населених пунктів Дрогобицької міської територіальної громади.
Будь-яких помилок, які б призводили до недійсності вказаного доказу, спотворювали його зміст, а також у будь-який спосіб вплинули на реалізацію позивачем права на захист, не виявлено.

Також колегія суддів враховує, що процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.
При цьому, колегія суддів враховує, що навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття акта суб`єктом владних повноважень, зазначене не може бути підставою для скасування останнього у випадку встановлення правопорушення, факт вчинення якого підтверджено у ході розгляду справи.

Враховуючи ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення та у винесеній постанові чітко зазначено, в чому саме полягало порушення правил благоустрою, якими доказами це підтверджується, що має значення для вирішення питання про наявність (чи відсутність) в діях позивача адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, кваліфікацію дій особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
В частині представленої відповідачем фотофіксації колегія суддів зазначає, що такі достовірно підтверджують факт наявності огорожі на території загального проходу між будинками.

Окрім цього, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем забезпечено дотримання процесуальних вимог до провадження в справі про адміністративне правопорушення; останнім не допущено формального підходу щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що не призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права на захист (ст.268 КУпАП).

Таким чином, відповідач правомірно визнав позивача винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, і наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

В порядку ст.139 КАС України, з огляду на результат апеляційного розгляду справи, колегія суддів змінює розподіл судових витрат по справі наступним чином: понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 605 грн. 60 коп. (а.с.10) не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 726 грн. 77 коп. (а.с.81) належить покласти на апелянта ВК Дрогобицької МР.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.271, 272, 286, 310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської обл. задовольнити.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обл. від 09.02.2026р. в адміністративній справі № 442/9338/25 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської обл. про визнання протиправною та скасування постанови щодо притягнення до відповідальності за порушення правил благоустрою територій населеного пункту, - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат:
понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 ;
сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку. 

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор  	

Дата складання повного судового рішення: 26.03.2026р.