ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року	Львів	Справа №465/10913/25 пров. №А/857/1944/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Шинкар Т.І.,
суддів Довгої О.І.,
Запотічного І.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2025 року (головуючий суддя Баран О.І.), постановлену у письмовому провадженні в м. Львові, у справі №465/10913/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , сержант поліції Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач), в інтересах якого діяв адвокат Фецяк В.В., звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕГА №1919264 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.182 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки недоліки, зазначені в ухвалі суді Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2025 не усунуто, будь-яких клопотань процесуального характеру не подано, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття провадження у цій справі.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції адвокат Фецяк В.Я. – представник позивача подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Скаржник стверджує, що вищевказана ухвала судді суду від 17.12.2025 обґрунтована тим, що станом на 15.12.2025 позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, проте як убачається з матеріалів справи, 14.12.2025 представником позивача було подано на пошту клопотання про усунення недоліків позовної заяви, що також підтверджується квитанцією про надсилання. Таким чином, позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви в строк, зазначений в ухвалі. 18.12.2025 вказане клопотання було вручено Франківському районному суду м. Львова. Проте, ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.12.2025 позовну заяву було повернуто передчасно. Тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав неподаною та повернув позовну заяву, чим порушив право позивача на звернення до суду.
Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.
Як встановлено суддею суду першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно з довідкою про доставку електронного документа, ухвала про залишення позовної заяви без руху від 08.12.2025 надіслана представнику позивача, адвокату Фецяку Василю Ярославовичу, в його електронний кабінет з відміткою про доставку до електронного кабінету 09.12.2025 року о 02 год 40 хв.
З урахуванням встановленого ухвалою від 08.12.2025 строку для усунення недоліків, дати отримання позивачем чи представником позивача ухвали, останній день для усунення таких припадає на 15.12.2025 року. 
При цьому суддею суду першої інстанції зазначено, що станом на 17.12.2025 недоліки, зазначені в ухвалі суді Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2025 не усунуто, будь-яких клопотань процесуального характеру не подано, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття провадження у цій справі. Об`єктивних даних про обставини, в тому числі пов`язані із воєнним станом в Україні, які би перешкоджали виконанню ухвали суду, не встановлено.
Надаючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.
Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За правилами частини п`ятої статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Так, електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (частина шоста статті 18 КАС України).
За приписами частини сьомої статті 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.
Порядок вручення судового рішення врегульовано статтею 251 КАС України.
Частиною п`ятою статті 251 КАС України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За правилами частини одинадцятої статті 251 КАС України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Апеляційним судом встановлено, що позовну заяву в інтересах позивача подано його представником адвокатом Фецяком В. Я., який має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі “Електронний суд” ЄСІТС, тому ухвала про залишення позовної заяви без руху від 08.12.2025 була йому надіслана судом в його електронний кабінет з відміткою про доставку до електронного кабінету 09.12.2025 року о 02 год 40 хв.
Згідно частини восьмої статті 18 КАС України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.
Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.
Враховуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що в адвоката Фецяк В. Я. з моменту реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі виник обов`язок ним користуватися. 
Водночас апеляційний суд констатує, що адвокат не позбавлений права на подання документів до суду в паперовій формі, проте за умови їх подачі в електронній формі через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або через наявність об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду через електронний кабінет.
Як убачається з матеріалів справи, адвокатом Фецяком В. Я. клопотання про усунення недоліків позовної заяви подавалось тільки в паперовій формі, яке надійшло до суду після постановлення ухвали про повернення позову, що свідчить про те, що адвокатом, як представником позивача, не дотримано вимог для подання документів через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. 
Разом з тим, адвокат Фецяк В. Я., як представник позивача, не надав жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для подання належних документів на виконання ухвали судді через електронний кабінет, не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутися до суду через електронний кабінет.
Таким чином, представник позивача не вчинив відповідних дій щодо усунення недоліків позовної заяви в належний спосіб у наданий строк, зазначений в ухвалі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суддя суду першої інстанції, повертаючи позовну заяву, діяв у спосіб, визначений процесуальним законом.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суддею суду першої інстанції, правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують на законність рішення суду першої інстанції не впливають.
Керуючись ст. ст. 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Фецяка В.Я. - представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Франківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2025 року у справі №465/10913/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосереднього до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний