ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2810/26 Справа № 933/267/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попович І. А. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Свистунової О.В.,
суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,
за участю секретаря - Піменової М.В.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Дніпро
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Олександрівського районного суд Донецької області від 30 жовтня 2025 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Олександрівської селищної ради Донецької області про скасування усиновлення, треті особи: Орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради Донецької області та Служба у справах дітей Краматорської міської ради , -    

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського районного суд Донецької області з позовом до Служби у справах дітей Олександрівської селищної ради Донецької області про скасування усиновлення, треті особи: Орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради Донецької області та Служба у справах дітей Краматорської міської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2021 року у справі №234/15873/20 провадження №2-о/234/37/21 її заява про усиновлення була задоволена і оголошено її усиновлювачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і записано її матір`ю дитини. Внесені зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 , № 1153 від 05.09.2015 року по Краматорському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, графі прізвище записати « ОСОБА_3 », в графі ім`я записати « ОСОБА_4 », в графі по-батькові записати « ОСОБА_5 », в графі дата народження записати « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в графі місце народження вказати «м. Краматорськ Донецької області». У графі «матір» записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, яка пробиває за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про батька дитини записати відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішення суду набрало законної сили 30.03.2021 року.

Позивач вказала, що згодом з`ясувалося, що дитина страждає на психічну хворобу, про що вона не знала на час усиновлення.
Неодноразово вона зверталася до профільних лікарів - консультантів для визначення стану дитини.
За висновками фахівців - має місце порушення активної уваги, наявність гіперактивності; емоційно нестійкий, схильний до імпульсивної агресії; гіперкінетичний розлад поведінки, психічні стани які призводять до стійкої соціальної дезадаптації.
Протоколом засідання ЛКК від 20 грудня 2024 року №4/436 обласної клінічної психіатричної лікарні м. Слов`янськ також підтверджуються вказані діагнози.
Зазначала, що між нею та дитиною склалися стосунки, які роблять неможливими спільне проживання і виконання батьківських обов`язків з огляду на те, що у відносинах переважає неслухняність, впертість, порушення дисципліни, бували неодноразові періоди агресії; почав уходити з дому без дозволу; бували випадки жебракування; періодичні випадки крадіжки коштів у неї та у баби, овочі, фрукти з городів та садів; також були випадки нанесення тілесних ушкоджень іншим дітям та своїй бабі ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у живіт, штовхав її поки вона не впала; зламав паркан їхнього будинку, побив шифер свого та сусіднього будинку; вкрав особисті речі з автомобілю; бив скло та сипав його в корм для качок, або розкидав по городу, в підвалі.
Постійно прогулює школу. Коли вона уходила на роботу - ОСОБА_4 самовільно також уходив через вікно. Додому повертався дуже пізно, категорично відмовляється виконувати шкільні домашні завдання. Виносить з дому речі, завдає шкоду домашньому майну (дивану, ноутбук, провода, стропила на даху та інше).Був випадок, коли ОСОБА_4 бігав з ножем за дітьми.
З другої половини липня 2024 року ОСОБА_4 перестав ночувати вдома. Ночував на дровах, або на даху приміщення для дров, в будинок заходити категорично відмовляється, постійно убігає від неї у дворі, або залазив на кришу сараю. На вулиці ночував до кінця вересня.
Неодноразово погрожував їй розправою за те, що вона заставляє його митися, кричить, що ненавидить її та терпіти не може.
Дуже часто у ОСОБА_4 виникають приступи агресії: може вдарити, побити бабу ногами, кидає в обличчя їй кота, її також може штовхати обличчям в стіну за те, що вона заставляє робити уроки, обзиває різними словами, не слухається.
Вона неодноразово зверталася з цього приводу до дільничного офіцера поліції та в службу у справах дітей які приїжджали до них додому та проводили бесіди з ОСОБА_4 , але все виявилося безрезультатним. Також були випадки коли ОСОБА_4 побачивши поліцію та представників служби у справах дітей вилазив у вікно та убігав.
Зазначала, що ОСОБА_4 зовсім не йде з нею на контакт, ігнорує усі спроби з ним зблизитися, на усі прохання відповідає відмовою.
Вона не справляється з материнськими обов`язками, оскільки ОСОБА_4 вона, як мати, не потрібна, у них немає сімейних стосунків зовсім, немає взаєморозуміння, для неї це дуже важко.
Позивачка має інвалідність, її мати людина літнього віку (84 роки) та вони вже не можуть впливати на ОСОБА_4 з метою належного його виховання враховуючи, що ОСОБА_4 тільки 9 років.
При зверненні до служби у справах дітей Олександрівської селищної ради Донецької області з приводу клопотання перед судом скасування усиновлення ОСОБА_3 з наведених вище підстав їй було відмовлено у зв`язку з не виявленням і законних підстав для скасування усиновлення та недоцільністю звернення до суду з позовом (лист від 18.02.2025 №36/01-19).
У зв`язку з чим просила  суд скасувати усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (до усиновлення - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), встановленого Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2021 року у справі № 234/15873/20 провадження № 2-о/234/37/21; внести зміни до актового запису про народження дитини за № 1158 від 05.09.2015 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, виключивши в графі «мати» інформацію про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та в графі «батько» відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України інформацію про ОСОБА_9 , громадянина України; передати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (до усиновлення - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на опікування органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Олександрівської селищної ради Донецької області.
Рішенням Олександрівського районного суд Донецької області від 30 жовтня 2025 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Учасники справи не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про отримання документів в Електронному суді.

05.03.2026 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від Служби у справах дітей Краматорської міської ради про розгляд справи без участі представника.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом у судовому засіданні встановлено, що, рішенням Краматорського міського суду від 25 лютого 2021 року, ОСОБА_1 була оголошена усиновлювачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Краматорської міської ради. Усиновлення супроводжувалося зміною прізвища, імені, по батькові, дати та місця народження дитини, а позивач була записана матір`ю дитини в актовому записі про народження № 1158 від 05.09.2015 року. Рішення набрало законної сили 30.03.2021 року (а.с.3-4).
Внесено зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 , № 1158 від 05.09.2015 року, де у графі прізвище записано « ОСОБА_3 », в графі ім`я записано « ОСОБА_4 », в графі по-батькові записано « ОСОБА_5 », в графі дата народження записано « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в графі місце народження вказано «м. Краматорськ Донецької області». У графі «матір» записано ОСОБА_1 , громадянка України, батько ОСОБА_9 (а.с.5).
Листом від 07.02.2025 року позивачка звернулася до Служби у справах дітей Олександрівської селищної ради з проханням внесення клопотання перед судом про скасування усиновлення, оскільки дитина страждає на психічну хворобу, про що вона не знала на час усиновлення. До заяви додала опис ситуації, який написаний нею власноруч (а.с.7-9).
За результатами розгляду даного листа, Служба відмовила у підтримці такого клопотання (лист Служби від 18.02.2025 № 36/01-19), посилаючись на відсутність законних підстав для скасування усиновлення та недоцільність звернення до суду з відповідним позовом (а.с.12).
Листом Олександрівської селищної військової адміністрації № 263/01-24 від 24.01.2025 року, розглянуто звернення позивача з приводу виховання дитини, і роз`яснено, що питання про позбавлення батьківських прав може бути вирішено лише в судовому порядку. Отримана інформація психіатра КНП "Олександрівська ЛПЛ" ОСОБА_10 , щодо діагнозу дитини, яка повідомила, що стан дитини не викликає занепокоєння, при виконанні рекомендації лікаря, психічний стан дитини нормалізується.
Позивач погодилася відкласти питання про позбавлення батьківських прав до завершення курсу медикаментозного лікування та виконання рекомендацій лікаря. Відділ освіти підтвердив відсутність перешкод для переведення дитини на індивідуальне навчання за наявності відповідного медичного висновку згідно рекомендацій спеціалістів КНП ОКПЛ м. Слов`янська (а.с.11).
Згідно консультаційного висновку експерта ДОЗ Доноблдержадміністрації з питань «Дитячої психіатрії» ОСОБА_11 від 14.02.2025: психолог: має місце порушення активної уваги, наявність гіперактивності, емоційна нестабільність, схильність до імпульсивної агресії; психіатр: гіперкінетичний розлад поведінки, розлади мовної артикуляції. Рекомендовано: консультація в УРЦ; за психічним станом має показання для індивідуальної форми навчання (а.с.14).
Згідно консультаційного висновку експерта ДОЗ Доноблдержадміністрації з питань «Дитячої психіатрії» ОСОБА_11 , від 20.12.2024: психолог: має місце порушення активної уваги, наявність гіперактивності, емоційна нестабільність, схильність до імпульсивної агресії. Висновок: Гіперкінетичні розлади поведінки, психічні стані, які призводять до стійкої соціальної дезадаптації, специфічні розлади мовної артикуляції. Рекомендовано: за психічним станом має показання для індивідуальної форми навчання (а.с.16).
Згідно висновку консультанта КП "ДБКЛПД" ДОР", діагноз: Гіперкінетичний розлад поведінки; Рекомендовано: спостереження лікаря-психіатра за місцем проживання, психолого-педагогічна корекція в рамках навчального процесу. Госпіталізації до дитячого психіатричного стаціонару не потребує (а.с.17).
Згідно консультаційного висновку експерта ДОЗ Доноблдержадміністрації з питань «Дитячої психіатрії» ОСОБА_11 від 27.06.2023: порушення активності та уваги, розлад адаптації і поведінки, специфічні розлади мовної артикуляції. Рекомендовано: лікування когнітивно-поведінкова психотерапія, сімейна психотерапія (а.с.18).
Згідно консультаційного висновку експерта ДОЗ Доноблдержадміністрації з питань «Дитячої психіатрії» ОСОБА_11 від 31.07.2023: психолог: має місце порушення активної уваги, емоційно нестійкий, схильність до імпульсивної агресії. Висновок: гіперкінетичний поведінковий розлад. Рекомендовано: лікування когнітивно-поведінкова психотерапія, сімейна психотерапія (а.с.19).
Встановлено, що позивачка є інвалідом ІІІ групи з дитинства (а.с.20).
Мати позивачки є людиною похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка потребує лікування (а.с.23-25).
Згідно актів обстеження умов проживання за місцем проживання позивача від 09.05.2023 № 26, від 08.07.2024 № 55, від 16.04.2025 № 29, під час перевірок умов проживання дитини з 2023 по 2025 роки встановлено, що ОСОБА_3 проживає в належних умовах, має доступ до освіти та медичного обслуговування.
Стосунки в сім`ї складні, за словами матері дитина не слухається, б`є її та бабусю. Між дитиною та дорослими немає взаєморозуміння, мати неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Зі слів дитини, він любить та поважає матір.
Рекомендовано матері більше уваги приділяти дитині, налагодити стосунки (а.с.51-53).
Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини ОСОБА_2 (усиновленої дитини), дитина - здорова, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, інвалідності немає. Висновок виданий 24.09.2020 року та підписаний в.о. головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Краматорської міської ради» (а.с.71).
Згідно виписки з історії розвитку ОСОБА_2 (усиновленої дитини), дитина знаходиться з 06.08.2020 року у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради за направленням Служби у справах дітей Краматорської міської ради, дитина розвивається за віком, щеплений, обстежений, стан дитини задовільний, діагноз: здоровий (а.с.72).
Згідно витягу з амбулаторної картки № 899/2025 від 28.08.2025 року, ОСОБА_1 , діагноз: розлад адаптації, тривожна реакція на стрес. Висновок: деяке зниження когнітивних функцій, клінічно виражена тривога та субклінічна виражена депресія, емоційна лабільність (а.с155).
Згідно витягу з амбулаторної картки № 35/2023 від 11.09.2025 року, ОСОБА_3 (усиновлена дитина), основний діагноз: гіперкенетичний розлад поведінки (психічні стани, які призводять до стійкої соціальної дезадаптації); супутній діагноз: специфічні розлади мовної артикуляції (Дислалія) (а.с.156).
Згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я КНП "Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янськ" від 11.09.2025 року, вперше ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 звернулась до дитячого психіатра дитячої консультативно-діагностичної поліклініки КНП «ОКПЛ м. Слов`янськ» 27.06.2023 р. зі скаргами на порушення поведінки, прояви агресії до бабусі, дітей, тварин, рідко вважає себе винним.
Заключний діагноз: Р 90.1 Гіперкінетичний розлад поведінки, (психічні стани які призводять до стійкої соціальної дезадаптації); Супутній діагноз: Р 80.0 Специфічні розлади мовної артикуляції. (Дислалія).
Отримував лікування: когнітивно-поведінкова психотерапія, сімейна психотерапія, арипіпразол, рисперидон, депакин хроно.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 отримує послугу у дитячого психіатра дитячої консультативно-діагностичної поліклініки КНП «ОКПЛ м. Слов`янськ» з 27.06.2023 р. по теперішній час (а.с.157).
Згідно педагогічної характеристики від 28.09.2020 року, ОСОБА_2 (усиновлена дитина), дитина характеризується задовільно. Під час перебування у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради зарекомендував себе, як досить дисциплінована та активна дитина. ОСОБА_12 веселий, добрий, товариський, часом проявляє впертість, не завжди стримано висловлює свої негативні почуття, та керує своїми емоціями, ображається. Доручення дорослих виконує з задоволенням (а.с.164).
Листом начальника ВП № 1 Краматорського РУП від 25.07.2025 року, позивачці повідомлено, що притягнення її сина до відповідальності за її заявою, яка надійшла до відділення поліції не можливо, через малолітній вік дитини (а.с.165).
Згідно консультативного висновку невропатолога від 12.04.2019 року, діагноз ОСОБА_1 : ДЦП с правосторонним гемипарезом, амиотрофическим синдромом (а.с.166).
Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 СК України. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.
Відповідно до ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).
У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення (ч.2).
Згідно ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:
1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;
2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;
3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків (ч.1).
Відповідно до статті 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування.
У разі скасування усиновлення з підстави, зазначеної у пункті 1 частини першої статті 238 цього Кодексу якщо дитина не передається батькам, за нею зберігається право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала після усиновлення. У разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. У разі скасування усиновлення з підстави, зазначеної у пункті 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, якщо дитина не передається батькам, суд може постановити рішення про стягнення аліментів на дитину з особи, яка була її усиновлювачем, за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до статей 32,51 Конституції України, статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.
У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом ч. 1, 2 та 6статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.
Завдання інституту усиновлення полягає у формуванні стабільних та гармонійних умов життя усиновленої дитини, тому стабільними, незмінними повинні бути насамперед самі відносини, які виникли внаслідок факту усиновлення. Припинення таких відносин може тяжко травмувати дитину та істотно відобразитися на її інтересах. З метою недопущення порушення інтересів дитини частиною першою статті 238 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких суд може скасувати усиновлення.
Позивач зазначає про наявність підстав для скасування усиновлення, наполягаючи на тому, що дитина страждає на психічну хворобу, про що усиновлювач не знала і не могла знати на час усиновлення.
Дійсно, відповідно до ст. 238 СК України однією з підстав для скасування усиновлення є те, що дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення.
Встановлено в судовому засіданні, усиновлена позивачкою дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (до усиновлення - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не страждає недоумством, або психічною чи іншою тяжкою невиліковною хворобою, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення.
Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини ОСОБА_2 (усиновленої дитини), дитина - здорова, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, інвалідності немає. Висновок виданий 24.09.2020 року (а.с.71).
Згідно виписки з історії розвитку ОСОБА_2 (усиновленої дитини), дитина знаходиться з 06.08.2020 року у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради за направленням Служби у справах дітей Краматорської міської ради, дитина розвивається за віком, щеплений, обстежений, стан дитини задовільний, діагноз: здоровий (а.с.72).
Обстеження дитини датовані липнем-серпнем 2020 року.
Представник Служби у справах дітей Краматорської міської ради у судовому засіданні суду першої інстанції, зазначала, що дані документи були надані позивачці для ознайомлення перед усиновленням, і позивачка була обізнана про стан здоров`я дитини.
У ході розгляду справи покази представника Служби у справах дітей Краматорської міської ради позивачкою спростовані не були.
Отже, зазначені медичні документи свідчать про те, що до ухвалення рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2021 року у справі № 234/15873/20 (провадження № 2-о/234/37/21) щодо усиновлення позивачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина була здоровою, не перебувала на обліку у лікаря-психіатра та не мала встановленої інвалідності.
Станом на момент усиновлення у дитини не було жодних психічних захворювань, всупереч твердженням позивачки. Крім того, дитина не проходила стаціонарного лікування у зв`язку з будь-якими психічними розладами.
Надані позивачкою на обґрунтування своїх вимог письмові докази не містять відомостей, які б підтверджували наявність у дитини недоумства, психічного розладу чи іншого тяжкого невиліковного захворювання. 
Діагноз «гіперкінетичний поведінковий розлад», встановлений у червні 2023 року, тобто більш ніж через два роки після усиновлення, сам по собі не свідчить про наявність у дитини недоумства або тяжкої психічної чи невиліковної хвороби.
Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки, зазначаючи про неслухняність дитини, водночас характеризували її як розвинену не за віком, таку, що мислить на рівні старшої дитини, добре розуміє обставини та відзначається здібностями і розумом.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що від проведення експертизи для встановлення психічного стану дитини сторона позивача відмовилася у суді першої інстанції (т.1 а.с. 221).
Судом апеляційної інстанції було роз`яснення позивачці право заявити таке клопотання на стадії апеляційного розгляду. Проте, позивачка не скористалась своїм процесуальним правом.
Також позивачка не обґрунтувала належними доказами, які саме відносини між нею та дитиною унеможливлюють виконання нею батьківських обов`язків.
Служба у справах дітей провела бесіду з дитиною 08.01.2025 року під час якої не було виявлено конфліктів чи інших обставин, що свідчили б про неможливість подальшого спільного проживання (а.с.11).
Не відповідна сподіванням усиновлювача поведінка дитини не є підтвердженням того, що між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.
Відповідач, представники третіх осіб, свідки у судовому засіданні суду першої інстанції при надані пояснень не зазначали, що дитина скаржилася на мати та будь-яким чином надавала зрозуміти що між нею та матір`ю склалися стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання.
Колегія суддів враховує, що з`ясувати думку дитини, суд був позбавлений можливості, оскільки позивачка вважала за неможливе явку дитини у судове засідання та повідомлення її про суть справи, що розглядається. 
Зазначене на переконання суду свідчить, що позивачка піклується про дитину та не бажає завдавати їй зайвих страждань.
Згідно практики ВС України по справі № 175/1713/20 (провадження № 61-189-св22) від 23.06.2022 року зазначено - «Відмова батька від дитини є незаконною та такою, що порушує права та інтереси дитини.
При цьому, важливо, щоб за скасуванням усиновлення зберігалися найкращі інтереси дитини та забезпечувалося її сімейне виховання.
Скасування усиновлення не може бути заходом, спрямованим проти усиновленої особи, «санкцією за негідну поведінку дитини» справа «Курочкін проти України». Здійснення заходів, які призводять до роз`єднання сформованого сімейного осередку, в тому числі ухвалення судом рішення про скасування усиновлення, є виправданим з огляду на достатньо переконливі та зважені аргументи, що враховують інтереси дитини. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу (ч. 1 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення).
Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 4 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей усиновлення може бути скасовано лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.
Суд встановив, що після усиновлення дитина проживає у сім`ї позивача з 2021 року. Позивач стала матір`ю внаслідок особистого волевиявлення на батьківство.
Під час розгляду справи судом не було встановлено, що усиновлена дитина має чи мала серйозні проблеми зі здоров`ям, які були приховані або невідомі усиновлювачу, і що саме ці обставини роблять усиновлення неможливим або шкідливим для дитини чи усиновлювача.
Отже, у бажанні матері скасувати усиновлення малолітнього сина вбачається свідома відмова від дитини, що не свідчить про дотримання інтересів самої дитини.
Така позиція матері на думку суду підтверджується і позовними вимогами, де позивачка просить внести зміни до актового запису про народження дитини за № 1158 від 05.09.2015 року, виключивши з актового запису усі записи про неї, як матір дитини та передати дитину на опікування органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Олександрівської селищної ради Донецької області.
Порушення прав та законних інтересів усиновлювача в ході розгляду справи судом не встановлено.
Такого висновку суд дійшов і з урахування думки представників Служби у справах дітей та органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради Донецької області та Служби у справах дітей Краматорської міської ради, які зазначили, що скасування усиновлення порушить права дитини проживати та виховуватися у сім`ї і не відповідає інтересам дитини щодо отримання батьківської уваги.
На переконання суду підстав, передбачених ст. 238 Сімейного кодексу України щодо скасування усиновлення, у судовому засіданні встановлено не було. 
Скасування усиновлення порушує права дитини проживати та виховуватися у сім`ї і не відповідає інтересам дитини щодо отримання батьківської уваги та догляду, що може суттєво вплинути на її поведінку та стан здоров`я.
На підтвердження своїх доводів щодо погіршення стосунків між позивачкою та усиновленою дитиною після усиновлення останнього, позивач не надала жодних доказів, в тому числі на підтвердження її звернення до фахівців з метою вирішення питання їх психоемоційного стану та встановлення причин такої поведінки.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що позивачка не сприяла у повній мірі вирішенню конфліктних ситуацій між нею та усиновленою дитиною, про які вона зазначала, звертаючись до суду із позовом про скасування усиновлення.
Позивач не вчинила жодних дій для налагодження побуту в сім`ї, гармонійних та сімейних відносин між нею та усиновленою дитиною.
Стосунки, які склалися між позивачем та усиновленою дитиною, залежали виключно від волі усиновлювача, а підстав, які незалежно від волі позивача позбавляли б її можливості виконувати батьківські обов`язки, передбачених статтею 150 СК України, судом не встановлено, оскільки саме позивач, не має бажання спілкуватися з усиновленим сином, піклуватися про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
На підставі викладеного, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених частиною першою статті 238 СК України, для скасування усиновлення, а саме, що між позивачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить висновку, що позивач не навела переконливих доводів, які підтверджують її твердження, що зважаючи на захворювання дитини подальше проживання з усиновленим суттєво ускладнює або робить неможливим процес його виховання, і те, що усиновлення повинно бути скасоване, а тому правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про скасування усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (до усиновлення - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), встановленого Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 лютого 2021 року у справі № 234/15873/20 провадження № 2-о/234/37/21.
Оскільки у задоволенні основної позовної вимоги відмовлено, суд обґрунтовано відмовив і в задоволенні похідних вимог щодо внесення змін до актового запису про народження дитини № 1158 від 05.09.2015 року, а також щодо передачі малолітнього ОСОБА_3 під опіку органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Олександрівської селищної ради Донецької області. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Олександрівського районного суд Донецької області від 30 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 25 березня 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 27 березня 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко